ПОСТАНОВА
Іменем України

15 січня 2019 року 
Київ
справа №808/585/17
касаційне провадження №К/9901/60649/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2018 (головуючий суддя - Малиш Н.І., судді: Баранник Н.П., Щербак А.А.) у справі №808/585/17 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.06.2016 №61341-13, №61342-13 та №61343-13.
Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 31.07.2017 позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.
За результатами звернення податкового органу з апеляційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2017 вперше, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24.11.2017 повернув апеляційну скаргу скаржнику, у зв'язку з неусуненням недоліків (надання документу про сплату судового збору) у встановлений ухвалою від 05.09.2017 про залишення апеляційної скарги без руху строк.
Податковий орган звернувся з апеляційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2017 вдруге, за результатами чого Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.03.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України - у зв'язку з визнанням наведених на виконання вимог ухвали від 19.01.2018 про залишення апеляційної скарги без руху підстав поновлення строку апеляційного оскарження неповажними.
За результатами звернення податкового органу з апеляційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2017 втретє, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20.07.2018 відмовив Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області Києві у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України - є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області 28.08.2018 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. При цьому, наголошував на нерозгляді судом апеляційної інстанції клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги щодо надання документу про сплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою вперше. Крім того, вказував на те, що суд апеляційної інстанції направляв кореспонденцію податковому органу на іншу адресу (69001, м.  Запоріжжя, вул. Перемоги, 14), ніж та, яка зазначена в апеляційній скарзі (69107, м.  Запоріжжя, пр. Соборний, 166).
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення права подати апеляційну скаргу) передбачено, що особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частина перша статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення права подати апеляційну скаргу) надавала сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково. 
Наведені положення процесуального законодавства кореспондуються з положеннями частини першої статті 13, частини першої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017, на момент звернення до суду з касаційною скаргою втретє).
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими постановами суду першої інстанції, можуть скористатися правом їх оскарження в апеляційному порядку у визначених законом випадках.
Статтею 299 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017, на момент вчинення судом апеляційної інстанції процесуальної дії за результатами розгляду поданої втретє апеляційної скарги)  врегульовано порядок та підстави вчинення судом апеляційної інстанції процесуальної дії з відмови у відкритті апеляційного провадження.
За правилами пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є, зокрема, ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Таким чином, наявність ухвали про відмову особі у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції є перешкодою для відкриття апеляційного провадження при повторному зверненні такої особи з апеляційною скаргою на це ж саме судове рішення.
Як з'ясовано судом касаційної інстанції, станом на момент звернення відповідача з апеляційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2017 втретє набрала законної сили ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2018 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційної скаргою відповідача у справі №808/585/17, яка, в свою чергу, податковим органом в касаційному порядку оскаржена не була.
За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що судом апеляційної інстанції при постановленні оскарженої ухвали від 20.07.2018 правомірно застосовано положення пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України та відмовлено у відкритті апеляційного провадження, оскільки набрала законної сили ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2018, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційної скаргою відповідача у цій справі.
Доводи податкового органу в касаційній скарзі на нерозгляд судом апеляційної інстанції клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги при зверненні з апеляційною скаргою вперше, а також на порушення порядку надсилання кореспонденції судом апеляційної інстанції при зверненні з апеляційною скаргою вдруге, не спростовують правильного застосування норм процесуального права, про що зазначено вище.
Такі доводи могли бути підставою для касаційного оскарження відповідних судових рішень, ухвалених за результатами розгляду поданих вперше та вдруге апеляційних скарг. Утім, податковий орган не скористався своїм правом на оскарження в касаційному порядку таких судових рішень.
Разом з тим, суд касаційної інстанції зазначає, що зі змісту ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2017 про повернення вперше поданої апеляційної скарги вбачається, що суд апеляційної інстанції надавав оцінку надісланому податковим органом клопотанню про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, утім не знайшов підстав для його задоволення.
Крім того, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення (а.с. 147) про вручення податковому органу кореспонденції щодо розгляду поданої вдруге апеляційної скарги, надісланої на адресу реєстрації (69001, м.  Запоріжжя, вул. Перемоги, 14), а не на адресу листування (69107, м.  Запоріжжя, пр. Соборний, 166).
Таким чином, направлення судом апеляційної інстанції кореспонденції податковому органу на іншу адресу, ніж та, яка зазначена в апеляційній скарзі, а саме - на адресу реєстрації, не призвело до невручення такої кореспонденції адресату.
З огляду на викладене, підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області без задоволення, а оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2018 у справі №808/585/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду | | Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В. Хохуляк