ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року 
м. Київ

Справа №  905/857/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткач І.В. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.08.2018
(головуючий суддя - Чернота Л.Ф., судді Попков Д.О., Радіонова О.О.)
та ухвалу Господарського суду Донецької області від 07.06.2018
(суддя Левшина Г.В.)
у справі №905/857/18 
за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ"
про стягнення 760 447,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У травні 2018 року Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - АТ "ПГЗК") звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" (далі - ТОВ "СРЗ") про стягнення штрафних санкцій в сумі 760  447,50 грн, які нараховані внаслідок неналежного виконання умов договору №Т723/05 від 15.02.2017.

1.2. У червні 2018 року ТОВ "СРЗ" звернулось до Господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до АТ "ПГЗК" про відшкодування витрат в сумі 241  784,00 грн, пов'язаних з виготовленням товару за договором №Т723/05 від 15.02.2017. Одночасно позивачем за зустрічним позовом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі №905/857/18.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. 07 червня 2018 року ухвалою Господарського суду Донецької області повернуто зустрічну позовну заяву та додані до неї документи ТОВ "СРЗ". Клопотання позивача за зустрічним позовом про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі судом першої інстанції не розглядалось.

2.2. 14 серпня 2018 року постановою Донецького апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Донецької області від 07.06.2018 залишено без змін. 

2.2.1. Повертаючи зустрічну позовну заяву заявнику без розгляду, господарські суди виходили з того, що зустрічна позовна заяви була підписана представником ТОВ "СРЗ" - Д.В. Мельниковим на підставі довіреності №01/01 від 02.01.2018. 

Однак, судами встановлено, що згідно з доданою до зустрічної позовної заяви довіреністю №01/01 від 02.01.2018, якою уповноважено Мельникова Д.В. підписувати, представляти інтереси позивача від імені відповідача-довірителя, зазначена довіреність видана строком на 5 місяців, тобто до 02.06.2018.

2.2.2. Отже, станом на момент підписання зустрічної позовної заяви представником ТОВ "СРЗ" від 04.06.2018, термін дії довіреності на представника останнього сплив, тоді як відповідно до ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо, зокрема, заяву подано особою, яка не мала процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. 20 серпня 2018 року ТОВ "СРЗ" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.08.2018 та ухвалу господарського суду Донецької області по справі від 07.06.2018. Направити справу №905/857/18 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3.2. Скаржник обґрунтовує вимоги, що містяться у касаційній скарзі, зокрема, такими доводами.

3.2.1. Донецьким апеляційним господарським судом при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального права, а саме ст. 116 ГПК України.

3.2.2. Довіреність №01/01 від 02.01.2018 видана строком на 5 місяців, тобто до 02.06.2018, оскільки 02.06.2018 припадає на вихідний день, суботу, тому останнім днем строку є перший після нього робочий день - 04.06.2018.

3.2.3. Зустрічний позов TOB "СРЗ" датований 04.06.2018, тому термін дії довіреності представника TOB "СРЗ" 04.06.2018 ще не сплив та, відповідно, представник TOB "СРЗ" мав право на подання зустрічного позову. 

3.3. 24 жовтня 2018 року АТ "ПГЗК" подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому АТ "ПГЗК" просить постанову апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

3.4. Відзив мотивовано такими аргументами. 

3.4.1. Строк дії довіреності регулюється ст.ст. 247, 248 ЦК України. 

3.4.2. Зустрічна позовна заява була підписана представником TOB "СРЗ" на підставі довіреності №01/01 від 02.01.2018. 

3.4.3. Господарськими судами встановлено, що зазначена довіреність видана строком на 5 місяців, тобто до 02.06.2018. Отже, термін дії цієї довіреності сплив 01.06.2018, проте зустрічна позовна заява була підписана 04.06.2018, тобто після спливу терміну дії довіреності.

3.4.4. Таким чином, висновки обох судових інстанцій щодо повернення зустрічної позовної заяви без розгляду на підставі ч. 5 ст. 174 ГПК України, повністю відповідають вимогам чинного законодавства України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

4.1.2. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2. Щодо суті касаційної скарги

4.2.1. Причиною виникнення спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для повернення зустрічної позовної заяви, яка підписана представником TOB "СРЗ" на підставі виданої йому довіреності. 

4.2.2. Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами; довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. 

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин, згідно з ст. 245 ЦК України. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи, відповідно до ст. 246 ЦК України. Строк довіреності встановлюється у довіреності. 

4.2.3. Строк дії довіреності регулюється нормами матеріального права, зокрема, ст.ст. 247, 248 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Приписами ст. 248 ЦК України унормовано, що представництво за довіреністю припиняється у разі: - закінчення строку довіреності; - скасування довіреності особою, яка її видала; - відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; - припинення юридичної особи, яка видала довіреність; - припинення юридичної особи, якій видана довіреність; - смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

4.2.4. Господарські суди встановили, що зустрічна позовна заяви була підписана представником ТОВ "СРЗ" - Д.В. Мельниковим на підставі довіреності №01/01 від 02.01.2018, яка видана строком на 5 місяців, тобто до 02.06.2018.

4.2.5. Строки та терміни регулюються Розділом V Глави 18 ЦК України, визначення та обчислення яких наведено у ст.ст. 251-255 ЦК України. 

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. 

Згідно з ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 254 ЦК України передбачено, що строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

4.2.6. Враховуючи викладені правила обчислення строків, а також те, що довіреність №01/01 від 02.01.2018 була видана на представника ТОВ "СРЗ" строком на 5 місяців, Верховний Суд вважає, що в даному випадку представник ТОВ "СРЗ" звернувшись з зустрічним позовом 04.06.2018 діяв в межах строку довіреності, оскільки 02.06.2018 був вихідним днем, а 04.06.2018 - перший за ним робочий день .

4.2.7. При цьому, Верховний Суд вважає безпідставними доводи скаржника про порушення судами ст. 116 ГПК України, яка регулює початок і закінчення процесуальних строків, оскільки в цьому випадку судами не було враховано визначення та обчислення строків, які регулюються нормами матеріального права - ст.ст. 251-255 ЦК України.

Враховуючи наведені обставини, Верховний Суд не погоджується з аргументами АТ "ПГЗК", викладеними у відзиві на касаційну скаргу. 

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Верховний Суд вважає помилковим висновок господарських судів попередніх інстанцій про повернення без розгляду зустрічного позову ТОВ "СРЗ" у зв'язку з закінченням строку дії довіреності. Верховний Суд дійшов висновку, що постанова Донецького апеляційного господарського суду від 14.08.2018 та ухвала Господарського суду Донецької області від 07.06.2018 прийняті без врахуванням вимог ст.ст. 251-255 ЦК України, що призвело до передчасного повернення зустрічного позову.

5.2. Частиною 4 ст. 304 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

5.3. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції та ухвала першої інстанції, що оскаржуються, скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції з урахуванням викладеного у цій постанові.

6. Судові витрати

6.1. Відповідно до статті 315 Господарського процесуального кодексу України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в даному випадку справа передається на розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" задовольнити. 
2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.08.2018 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 07.06.2018 у справі №905/857/18 скасувати. 
3. Справу №905/857/18 передати на розгляд до господарського суду Донецької області.
4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                І. Ткач

Судді                                                                                                     О. Баранець

                                                                                                    В. Студенець