ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

24 січня 2019 року 
справа №815/6359/15
адміністративне провадження №К/9901/26707/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р.Ф.,
суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року у складі судді Косцова І.П. 
у справі № 815/6359/15 
за позовом ОСОБА_1 
до Любашівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області 
про визнання незаконними дій щодо складань вимоги і податкового повідомлення-рішення та скасування державної реєстрації особи з назвою «Любашівська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС в Одеській області»,

У С Т А Н О В И В:
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 (далі - платник податків, скаржник у справі, позивач у справі) звернувся до суду з позовом до Любашівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі - податковий орган, перший відповідач у справі), реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області (далі - другий відповідач у справі) про визнання незаконними дій щодо складань вимоги від 12 серпня 2015 року №Ф27806-15 і податкового повідомлення-рішення від 29 вересня 2015 року № 0015311526 та скасування державної реєстрації особи з назвою «Любашівська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС в Одеській області».
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.
Вказана постанова оскаржена позивачем в апеляційному порядку.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2016 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху на підставі статей 108, 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги) у зв'язку з несплатою судового збору та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 15 липня 2016 року.
Копію зазначеної ухвали позивач отримав 29 червня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Заявою від 13 липня 2016 року позивач просив відстрочити сплату судового збору до закінчення розгляду справи.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року, апеляційну скаргу повернуто відповідачу на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (не усунення недоліків апеляційної скарги).
29 серпня 2016 року позивачем подано касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції від 08 серпня 2016 року, провадження за якою відкрито ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2016 року, після усунення недоліків касаційної скарги на виконання ухвали цього суду від 30 серпня 2016 року. 
У поданій касаційній скарзі скаржник у справі із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції. Зазначає, що суд не вправі вимагати сплати збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», оскільки вважає цей документ нечинним, a отже таким, що не є обов'язковим до виконання, тому несплата судового збору за подання апеляційної скарги не є підставою для відмови у захисті судом прав позивача відповідно до статей 3, 8, 22, 55, 64, 130 Конституції України.
Відзив на касаційну скаргу від відповідача у справі не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.
Згідно з частиною шостою статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги), до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Частиною третьою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не усунуто недоліки апеляційної скарги (не сплачено судовий збір) у визначений судом строк, що обумовлює застосування положень статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, які є імперативними за своїм змістом та обов'язковими для суду.
Згідно з частиною першою статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Судом апеляційної інстанції в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху процитовано статтю 88 Кодексу адміністративного судочинства України та аналогічну їй статтю 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакціях чинних на час виникнення спірних правовідносин) та роз'яснено позивачу, що підставою для відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового боргу може слугувати лише майновий стан особи. 
Скаржником же в клопотанні наведенні доводи, які не стосуються майнового стану особи, в клопотанні про відстрочення сплати судового збору не зазначено про незадовільний майновий стан та не надано жодних доказів неможливості сплатити судовий збір.
Таким чином, Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій без змін.
Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року у справі № 815/6359/15 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню. 

Головуючий                                                                                           Р.Ф. Ханова 

Судді:                                                                                                      І.А. Гончарова          

                                                                                                    І.Я. Олендер