ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року 
м. Київ

Справа №  908/48/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй - головуючий, Л. В. Стратієнко, І. В. Ткач,
за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2018р.
у складі колегії суддів: Н. О. Мартюхіна - головуючий, О. І. Склярук, Н. М. Дучал
та на рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2018р.
суддя: І. С. Горохов
за позовом ОСОБА_4
до приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор"
про визнання рішення загальних зборів акціонерів недійсним
за участю представників: 
від позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_7, 
від відповідача: Коломаренко К.А., Шаповалова І.Р.

ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор", які відбулися 28.09.2017р., по питаннях №2 та №13.

Позов обґрунтований тим, що при проведенні загальних зборів відповідачем порушено умови ч. 1 ст. 68,  ч. 2 ст. 50 та ч. 4 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства", оскільки не направлено позивачу відповіді на вимогу акціонера про обов'язковий викуп акцій у 30-денний термін від моменту направлення    вимоги та не перераховано позивачу грошові кошти у 30-денний термін від моменту отримання вимоги акціонера про обов'язковий викуп акцій. 

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_4 відмовився від частини позовних вимог щодо визнання недійсним рішення загальних зборів, прийнятого по питанню №13.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.03.2018р. у справі №908/48/18, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2018р., у задоволені позову в частині визнання недійсним рішення по питанню №2 загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор", оформленого протоколом №37 від 28.09.2017р., відмовлено; закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення по питанню №13 загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор", оформленого протоколом №37 від 28.09.2017р.

Судові рішення мотивовані тим, що за змістом ч. 2 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонер може оскаржити рішення загальних зборів з передбачених ч. 1 ст. 68 вказаного Закону питань виключно після отримання письмової відмови в реалізації права вимагати здійснення обов'язкового викупу товариством належних йому голосуючих акцій або в разі неотримання відповіді на свою вимогу протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства в порядку, передбаченому цим Законом.

Встановивши, що ПрАТ "Запоріжтрансформатор" надало відповідь на вимогу позивача як акціонера, проте з порушенням строків, суди дійшли висновку, що такі дії товариства не порушують права та охоронювані законом інтереси позивача.

Суди врахували, що між сторонами вже укладено договір купівлі-продажу цінних паперів (викуп) № DG000860 від 27.11.2017р. та відповідач здійснив оплату позивачу на загальну суму 1 328 427,95 грн.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ОСОБА_4, не погоджуючись з судовими рішеннями, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю з урахуванням уточнень. 

За твердженням скаржника ч. 2 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" надає акціонерам право оскаржити відповідні рішення загальних зборів до суду в разі неотримання відповіді на свою вимогу про викуп акцій протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства, і таке право є спеціальним засобом заохочення акціонерних товариств до виконання своїх обов'язків перед акціонерами, тобто є спеціальною санкцією. Така санкція, на думку позивача, повинна застосовуватись незалежно від фактичного виконання акціонерним товариством своїх обов'язків по викупу акцій, якщо акціонерне товариство порушує порядок виконання цього обов'язку.

За доводами скаржника суд, встановивши порушення порядку реалізації законних прав позивача, мав би задовольнити позов, проте помилково застосував ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" до спірних правовідносин.

Скаржник вказує, що суду було надано копію конверту, в якому надійшов лист відповідача від 27.11.2017р. з 4-ма примірниками договору від 27.11.2017р. На конверті проставлено штамп Запорізького ЦОП - 02.12.2017р. Проте місцевий господарський суд встановив, що договір підписано сторонами 27.11.2017р. Крім того, апеляційний господарський суд вказує, що договір направлено в 30-денний строк з моменту отримання вимоги.

Також скаржник вказує на те, що судами було надано документи, які свідчать про те, що 10.01.2018р. ПАТ "НДУ" відмовило відповідачу у виконанні Розпорядження №1/05-и- від 02.01.2017р. у зв'язку з відсутністю у розпорядженні необхідних даних, так як відповідач не вказав підставу для виконання операції. Проте суди помилково вказали, що відповідачу було відмовлено з технічних підстав.

Скаржник зазначає, що судам надано докази, які свідчать про те, що облікова операція переказу цінних паперів відбулася 16.01.2018р. саме на підставі Розпорядження позивача депозитарній установі від 11.12.2017р., проте апеляційний господарський суд вказав, що вказана операція відбулась після вірно заповнених та оформлених документів.

Також вказує, що встановивши факт порушення відповідачем ч. 4 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства", суди мали б покласти на відповідача обов'язок компенсувати позивачу судовий збір.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу відповідач стверджує, що судами попередніх інстанцій були досліджені всі наявні в матеріалах справи докази, заслухані позиції сторін та на підставі їх оцінки відповідно до вимог процесуального законодавства прийнято обґрунтоване рішення.

Тому відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення як необґрунтовану, а оскаржувані судові рішення - без змін.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

ОСОБА_4 станом на 25.09.2017р. був акціонером ПАТ "Запоріжтрансформатор" і мав право голосу на загальних зборах акціонерів Товариства, які відбулися 28.09.2017р.

28 вересня 2017р. відбулися загальні збори акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор" (далі - Товариство), на яких прийнято рішення про зміну типу та найменування товариства (питання №2 порядку денного) та про надання згоди на вчинення значного правочину (питання №13 порядку денного).

ОСОБА_4 зареєструвався для участі у цих зборах і голосував проти прийняття загальними зборами рішень по питаннях № 2 та № 13 порядку денного.

В подальшому Товариство направило на адресу ОСОБА_4 лист №1/05-И-17103 від 05.10.2017р., яким повідомило останнього про право вимоги обов'язкового викупу акцій. Крім того, повідомило, що ціна викупу акцій становить 1 грн. 12,99 коп.; кількість акцій, викуп яких можливо вимагати, становить 1 175 704 штуки; загальна вартість у разі викупу акцій товариством буде становити 1 328 427 грн. 95 коп.; строк здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги про обов'язковий викуп акцій) становить 30 днів після отримання вимоги про обов'язковий викуп акцій.

20 жовтня 2017р. ОСОБА_4 направив Товариству вимогу акціонера про обов'язковий викуп акцій.

Товариство листом № 1/05-171141 від 27.11.2017р. направило на розгляд позивача договір купівлі-продажу цінних паперів (викуп)    №DG000860 від 27.11.2017р. та зазначило про необхідність надання письмової згоди дружини на відчуження акцій.

У відповідь на лист ОСОБА_4 направив Товариству два екземпляри підписаного договору купівлі-продажу цінних паперів (викуп) №DG000860 від 27.11.2017р., заяву ОСОБА_10 про надання згоди на продаж цінних паперів, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Худовою Ю.О. за № 1263 від 08.12.2017р., копію свідоцтва про шлюб.  Зазначені документи Товариством були отримані цінним листом 13.12.2017р.

Таким чином судами встановлено, що 27 листопада 2017р. між ОСОБА_4 як продавцем та ПрАТ "Запоріжтрансформатор" як покупцем підписано договір купівлі-продажу цінних паперів (викуп) №DG000860. 

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупця зазначені у цьому пункті цінні папери (далі - ЦП), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити цінні папери на умовах даного договору:  вид, форма випуску та існування ЦП - акції, іменні, бездокументарна; найменування емітента - приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор"; код ЄДРПОУ Емітента - 00213428; номінальна вартість ЦП - 0,01 грн.; міжнародний ідентифікаційний номер ЦП - UA 4000107809; загальна кількість ЦН - 1 175 704 штуки; ціна одного ЦП - 1 гривня 12,99 копійок. 

За п. 1.2 договору загальна сума договору - 1 328 427,95 грн. 

02 січня 2018р. Товариство направило до ПАТ "НДУ" розпорядження Центральному депозитарію на виконання облікової операції переказу цінних паперів №1/05-и, у виконанні якого з технічних підстав (відсутність у розпорядженні необхідних даних або оформлення розпорядження не відповідності до вимог Регламенту Центрального депозитарію) було відмовлено 10.01.2018р.

10 січня 2018р. Товариство направило до ПАТ "НДУ" нове розпорядження Центральному депозитарію на виконання облікової операції переказу цінних паперів № 1/05-и-і 80153.

Операція зарахування цінних паперів на рахунок ПрАТ "Запоріжтрансформатор" у кількості 1 175 704 штуки була успішно завершена 16.01.2018р.

26 січня 2018р. Товариство перерахувало ОСОБА_4 кошти в сумі 1 328 427,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1_260118 від 26.01.2018р. 

6. Норми права, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України "Про акціонерні товариства" в редакції, яка діяла на момент проведення спірних загальних зборів, кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення, зокрема, про зміну типу товариства.

Згідно зі ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства" в редакції, яка діяла на момент проведення спірних загальних зборів, договір між акціонерним товариством та акціонером про обов'язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі. Акціонерне товариство протягом не більш як п'яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій, у порядку, встановленому статутом цього акціонерного товариства, повідомляє акціонерів, які мають право вимагати обов'язкового викупу акцій, про право вимоги обов'язкового викупу акцій із зазначенням: 1) ціни викупу акцій; 2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер; 3) загальної вартості у разі викупу акцій товариством; 4) строку здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов'язковий викуп акцій). Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. 

За ч. 4 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства" протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов'язковий викуп акцій товариство здійснює оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов'язкового викупу акцій, що належать акціонеру, а відповідний акціонер повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття товариством права власності на акції, обов'язкового викупу яких він вимагає.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонер може оскаржити рішення загальних зборів з передбачених ч. 1 ст. 68 цього Закону питань виключно після отримання письмової відмови в реалізації права вимагати здійснення обов'язкового викупу товариством належних йому голосуючих акцій або в разі неотримання відповіді на свою вимогу протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства в порядку, передбаченому цим Законом.

7. Мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Як вбачається з ч. 2 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства", яку визначено позивачем як підставу позову, акціонер може оскаржити рішення загальних зборів з передбачених ч. 1 ст. 68 цього Закону питань в разі неотримання відповіді на свою вимогу протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства в порядку, передбаченому цим Законом, оскільки такі дії товариства порушують права акціонера.

Судами встановлено, що ПрАТ "Запоріжтрансформатор" протягом 30 днів від дати направлення вимоги акціонера не надало відповіді на останню, що дає акціонеру право оскаржувати рішення загальних зборів з передбачених ч. 1 ст. 68 цього Закону питань.

Проте Верховний Суд констатує, що надане акціонеру вказаною нормою право оскаржувати рішення загальних зборів не створює беззаперечного обов'язку суду визнавати такі рішення недійсними. 

Відповідно до ст. 55 Конституції України і ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Верховний Суд звертає увагу, що захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу здійснюється судом із дотримання основних засад судочинства, за наявності достатніх правових підстав та відповідних належних доказів, які підтверджують ту чи іншу обставину.

Основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою. 

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. 

При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

Господарські суди попередніх інстанцій встановили, що Товариство та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу цінних паперів №DG000860 від 27.11.2017р. та виконали зобов'язання за ним, зокрема Товариство перерахувало на користь ОСОБА_4 кошти у розмірі 1 328 427,95 грн.

Надавши оцінку встановленим фактичним обставинам у справі, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про те, що при наявності укладеного та виконаного договору купівлі-продажу №DG000860 цінних паперів від 27.11.2017р., при відсутності факту ухилення ПрАТ "Запоріжтрансформатор" від обов'язкового викупу акцій, позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор", які відбулися 28.09.2017р., по питанню №2 не направлені на захист порушеного права ОСОБА_4, оскільки права акціонера на викуп акцій не порушені. 

Таким чином, доводи скаржника про наявність в нього згідно ч. 2 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" права оскаржити відповідні рішення загальних зборів не звільняють його від обов'язку довести порушення своїх прав чи інтересів.

Позивач, заявивши даний позов не навів обґрунтування того, в чому полягає порушення його прав та/або законних інтересів, для захисту яких він звернувся до суду і не довів порушення його прав та законних інтересів оскаржуваним рішенням.

Скасування прийнятого 28.09.2017р. рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжтрансформатор" по питанню №2 жодним чином не відновить права акціонера, оскільки вони вже були відновлені шляхом вчинення сторонами зазначених вище дій.

У зв'язку з цим, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Також апеляційний господарський суд правильно вказав, що позивач, не погоджуючись із фактом несвоєчасного перерахування грошових коштів на підставі договору купівлі-продажу №DG000860 цінних паперів від 27.11.2017р., не був позбавлений можливості заявити відповідні позовні вимоги щодо спонукання відповідача виконати умови договору, про стягнення заборгованості, відшкодування збитків тощо, які були б направлені на реальний захист порушених прав. 

Посилання скаржника на недослідження судами обставин справи не знайшло свого підтвердження. Крім того, Суд звертає увагу, що позивач підписав договір, в якому проставлено дату його укладення 27.11.2017р., без заперечень, договір набув чинності згідно з п. 5.8 цього договору і вже виконаний сторонами.

Верховний Суд погоджується з вказівкою скаржника про помилковість зазначення апеляційним господарським судом у абзаці 2 на стор. 8 постанови того, що договір направлено в 30-денний строк з моменту отримання вимоги, проте вважає це технічною опискою з огляду на встановлені на стор. 7 обставини щодо порушення такого строку.

Щодо застосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства", Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття. 
Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Згідно з ч. 2 вказаної статті акціонер може оскаржити рішення загальних зборів з передбачених частиною першою статті 68 цього Закону питань виключно після отримання письмової відмови в реалізації права вимагати здійснення обов'язкового викупу товариством належних йому голосуючих акцій або в разі неотримання відповіді на свою вимогу протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства в порядку, передбаченому цим Законом.

В абзаці 2 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" суду надано право залишити в силі оскаржуване рішення загальних зборів, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує це рішення. Вказана норма відноситься до тих спорів, які виникли з зазначених в ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" підстав.
          
Проте, враховуючи норми ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст. 4 ГПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою. 

Таким чином, встановивши, що права позивача, який звернувся до суду на підставі ч. 2 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства", не порушені або відновлені, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, Верховним Судом не встановлено порушення судами ст. 129 ГПК України щодо розподілу судових витрат.

8. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги 

На підставі вищевикладеного, Верховний Суд, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених господарськими судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшов до висновку, що оскаржувані рішення та постанова є законними та обґрунтованими, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2018р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2018р. у справі №908/48/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. О. Мамалуй

Судді                                                                                                       Л. В. Стратієнко

                                                                                                         І. В. Ткач