ПОСТАНОВА
Іменем України

04 грудня 2018 року 
Київ
справа №448/1715/16-а
адміністративне провадження №К/9901/16366/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року (судді: Ніколін В.В. (головуючий), Гінда О.М., Качмар В.Я.) у справі № 448/1715/16-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, третя особа: заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Тодощук Андрій Васильович про скасування постанови в справі про порушення митних правил,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган, митний орган), третя особа: заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Тодощук Андрій Васильович про визнання протиправною та скасування постанови від 07.12.2016 №4855/20908/16 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8500 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що адміністративні матеріали складені та розглянуті з порушенням процесуальних вимог, а саме статей 489,525 Митного кодексу України. Правопорушення, передбачене статтею 470 Митного кодексу України, не відноситься до триваючих правопорушень, а відтак вважається закінченим з настанням конкретної календарної дати, в даному випадку правопорушення було вчинене 23.02.2016, а отже і адміністративного стягнення за дане порушення митних правил могло бути накладено не пізніше 6 місяців з дня його вчинення, тобто не пізніше 23.08.2016.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 26.07.2017 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову від 07.12.2016 у справі про порушення митних правил №4855/20908/16 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн.
4. Суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позову виходив з того, що строки накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, на момент винесення спірної постанови закінчилися, оскільки вчинене правопорушення не є триваючим, а тому вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження в справі про порушення митних правил закриттю у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Крім того суд першої інстанції дав оцінку доводам позивача, що вказаний транспортний засіб не ввозився на митну територію України позивачем, зазначивши, що контролюючий орган в порушення вимог частини другої статті 71 КАС України в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови не представив суду достатніх та належних доказів, які б спростували вищевказані обставини.
5. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано. В задоволенні позову відмовлено.
6. Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції виходив з того, що не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку. Щодо оцінки судом першої інстанції доводів позивача, що вказаний транспортний засіб не ввозився на митну територію України суд апеляційної інстанції пославшись на вимоги чинного законодавства зазначив, що митні органи не перевіряють документи у пасажирів транспортних засобів, а лише у водія, за умови неподання позивачем документів у якості водія транспортного засобу, у посадової особи митниці була б відсутня фізична можливість внести таку інформацію до інформаційних баз даних.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погодившись із рішеннями суду апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення ним норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року і справу направити на новий розгляд.
8. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 07.12.2016 заступником начальника Львівської митниці ДФС Тодощуком А.В. прийнято оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил від 07.12.2016 №4855/20908/16, відповідно до якої встановлено, що зі інформацією баз даних ЄАІС ДФС України 12.02.2016 року о 00 год. 31 хв. через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») гр. України ОСОБА_2 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «ДЕУ ЛАНОС», реєстраційний номер НОМЕР_1, в митному режимі «транзит». Одночасно було встановлено відсутність в ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМС України станом на 10.11.2016 інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля.
Листом Львівської митниці ДФС від 06.10.2016 № 19509/13-70- 20/Д/29 гр. ОСОБА_2 запрошувався до Львівської митниці ДФС для надання пояснень щодо не вивезення вищевказаного автомобіля та для участі у складенні протоколу про порушення митних правил. 10.11.2016 гр. ОСОБА_2 прибув у Львівську митницю ДФС та пояснив, що вищевказаний транспортний засіб не вивозився за межі митної території України у зв'язку з тим, що жодного відношення до даного ТЗ він немає. Разом з тим, згідно витягу з ЄАІС саме гр. України ОСОБА_2 12.02.2016 року ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «ДЕУ ЛАНОС», в митному режимі «транзит».
Оскаржуваною постановою про порушення митних правил констатовано, що ОСОБА_2 не доставив товар - вищевказаний транспортний засіб, до митного органу призначення, перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб.
З урахуванням зазначеного позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн, згідно оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил №4855/20908/16 від 07.12.2016.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
10. У доводах касаційної скарги позивач зазначає, по порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що полягає у неврахуванні всіх обставин справи, зокрема що транспортний засіб марки «ДЕУ ЛАНОС» на митну територію України він не ввозив, а перетинав кордон на зазначеному автомобілі в якості пасажира. Крім того, вказує, що до переліку триваючих правопорушень визначених частиною першої статті 467 Митного кодексу України не включено порушення митних правил передбачене статтею 470 вказаного Кодексу, а тому зазначене правопорушення не є триваючим. 
11. Контролюючий орган не реалізував своє процесуальне право щодо подання відзиву на касаційну скаргу позивача.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
12.  Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин). 
12.1. Стаття 90.
Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
12.2. Пункт 1 частини першої статті 95.
Встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту:  для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
12.3. Частина перша статті 381.
Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
12.4. Частина перша статті 458.
Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
12.5. Частина перша статті 467.
Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
12.6. Частина третя статті 470.
Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
12.7. Стаття 491.
Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
12.8. Частина перша статті 522.
Справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.
13. Типова технологічна схема пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними затверджена Постановою  Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 № 451.
13.1 Пункт 7.
Митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю: перевірка документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України; митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян); усне опитування громадян та посадових осіб підприємств; облік автомобільних транспортних засобів і товарів; взяття проб (зразків) товарів; використання службових собак, технічних та спеціальних засобів контролю; подання запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, наданих митним органам.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. З аналізу частини першої ст. 467 Митного кодексу України, вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним.
15. Верховний Суд відзначає, що триваючими визначаються правопорушення, які почались з певної протиправної дії або бездіяльності та проявляється в подальшому безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.
16.Діяння (бездіяльність) позивача щодо не вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.
17. Використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а відтак, приймаючи 7 грудня 2016 року оскаржувану постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого ст. 467 Митного кодексу України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.
18. Відповідно до встановлених вимог технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних транспортних засобів і товарів, що переміщуються митний контроль у пунктах пропуску здійснюється шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України, митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян), усне опитування громадян; облік автомобільних транспортних засобів і товарів.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
20 Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що правопорушення вчинене позивачем є триваючим, а з огляду на законодавчо встановлені вимоги щодо пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів та товарів, які ними переміщуються, обов'язковим є зазначення у електронному журналі пасажирського пункту пропуску ідентифікаційних даних водія, обґрунтованим є і висновок, що пасажир не міг бути зазначеним водієм транспортного засобу, що переміщується через державний кордон України.
21. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що накладення митним органом адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є правомірним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
22. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
23. Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року слід залишити без задоволення.
24. Відповідно до п. 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
25. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у справі № 448/1715/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду