Постанова
Іменем України
29 листопада 2018 року 
м. Київ
справа № 648/1052/17
провадження № 61-30859св18
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В.О., Усика Г. І.,          
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - Вуличний кооператив «Ватра»,
третя особа - Публічне акціонерне товариство «Херсонгаз»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2017 року у складі судді Бездрабко В.О., 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Вуличного кооперативу «Ватра» (далі - ВК «Ватра») третя особа - Публічне акціонерне товариство «Херсонгаз» (далі - ПАТ «Херсонгаз»), у якому просив усунути перешкоди в приєднанні будинку АДРЕСА_1  Білозерського району Херсонської обл., власником якого він є, до розподільчих газових мереж, побудованих ВК «Ватра», зобов'язавши членів кооперативу надати йому дозвіл на таке приєднання та визначити розмір внеску за підключення до вуличного газопроводу. 
Позов мотивовано тим, що в 2004 році для будівництва газопроводу по          АДРЕСА_1, з жителів цієї вулиці, було створено ВК «Ватра». За рахунок членів кооперативу було побудовано газопровід. Він не є членом кооперативу, оскільки за його заявою, йому було повернуто перший внесок. Газопровід був переданий на баланс Білозерської філії ПАТ «Херсонгаз». Підключення до газової магістралі жителів, які не приймали участі у газифікації, здійснюється лише з дозволу кооперативу.                            30 січня 2007 року він звернувся до загальних зборів ВК«Ватра» із заявою про надання дозволу на приєднання до газової мережі та визначення членського внеску, але, відповіді не отримав. Після цього неодноразово звертався до кооперативу з цього питання, але безрезультатно. Отже, діями кооперативу порушуються його права.
Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від                                   08 червня  2017 року у позові відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 08 червня  2017 року залишено без руху.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в судовому засіданні             08 червня 2017 року під час проголошення вступної і резолютивної частини оскаржуваного рішення був присутній представник позивача, однак апеляційну скаргу було подано лише 22 червня 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Запропоновано йому подати заяву з наведенням поважних причин для поновлення строку.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 08 червня  2017 року на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України у редакції від 18 березня 2004 року №1618-IV (далі - ЦПК України 2004 року), оскільки вказані заявником у заяві підстави для поновлення строку судом визнано неповажними.
У серпні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулась до суду із касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2017 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
17 серпня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 
30 серпня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ВК «Ватра» на касаційну скаргу.
У травні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що представник позивача отримала копію повного тексту рішення суду першої інстанції лише 14 червня 2017 року, а тому апеляційна скарга від  22 червня 2017 року подана без пропуску строку на оскарження. Висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі є помилковим і позбавляє заявника права на захист порушених прав, свобод та інтересів. 
Заперечення на касаційну скаргу мотивовано тим, що вона не містить жодних правових підстав для скасування ухвали апеляційного суду. У позивача було достатньо часу для подачі апеляційної скарги,  оскільки його представник був присутнім у судовому засіданні при оголошенні рішення.  
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.
Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від                              08 червня 2017 року у позові відмовлено. 
Із матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції брали участь представники позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і були присутніми під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення районного суду, що підтверджується журналом судового засідання від                                         08 червня 2017 року (а.с. 149).
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Відповідно до частини першої статті 38 ЦПК України 2004 року сторона, третя особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.
Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України 2004 року представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.
Із системного аналізу положень статей 26, 38, 44, 76 ЦПК України 2004 року випливає, що надане процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.
Останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог частини першої статті 294 ЦПК України              2004 року, було 19 червня 2017 року, однак апеляційна скарга                        подана ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 лише 22 червня 2017 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, тобто із пропуском строку (а.с.157).
Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані поважними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буду подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження. 
Згідно частини першої статті 73, частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційний суд за заявою особи може поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.
На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від                          26 червня 2017 року, представник позивача подала заяву про усунення недоліків в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення Білозерського районного суду Херсонської області від                                          08 червня 2017 року (а. с. 165). Як поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказувала, що 08 червня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повне рішення суду було отримано 14 червня 2017 року.
Як вбачається із матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення представник позивача отримала 14  червня 2017 року, що підтверджується розпискою з особистим підписом ОСОБА_7 (а. с. 156). 
Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції без відповідної правової підстави зменшено строк на апеляційне оскарження до     5 днів (з 14 червня 2017 року до 19 червня 2017 року) та не враховано, що позивач є інвалідом, а його представнику необхідно час на узгодження з ним позиції для написання апеляційної скарги, є необґрунтованими, оскільки на такі обставини в апеляційній скарзі представник не посилалась.
Лише посилання в апеляційній скарзі на дату отримання судового рішення, якщо строк на апеляційне оскарження пропущено, є недостатнім для вирішення судом питання про поновлення строку.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, установленого частиною другою статті 294 ЦПК України 2004 року, у встановлений судом строк, заявник не подала заяву із зазначенням поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року). 
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявником пропущено строк для подачі апеляційної скарги на рішення суду, а зазначені причини пропуску строку не можна визнати поважними. Отже, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ЦПК України 2004 року.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, постійна колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -                    ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2017 року залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            А. С. Олійник
 
                                                                                                                        В.О.Кузнєцов
 
                                                                                                                        Г.І. Усик