Постанова
іменем України 
23 січня 2019 року
м. Київ
справа №  640/16911/17
провадження № 51-6063км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,  
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_4 ,
прокурора                           ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від  23 березня 2018 року, у кримінальному провадженні за обвинуваченням,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Афанасьєвого Обоянського району Курської області Російської Федерації,  раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені 
судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 6 лютого 2018 року затверджено угоду про примирення між представником потерпілого ПАТ «Харківміськгаз» ОСОБА_7 та обвинуваченими  ОСОБА_6 , яку було укладено 5 лютого 2018 року.  ОСОБА_6  визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вищевказаний вирок суду.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. Вказує, що у даному кримінальному провадженні місцевий суд затвердив угоду між представником потерпілого та обвинуваченим, проте на підставі п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК мав відмовити у її затвердженні. Апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження, з огляду на те, що прокурор у скарзі оскаржив вирок саме з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена. Враховуючи наведене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор вважав касаційну скаргу необґрунтованою та просив залишити її без задоволення, а ухвалу апеляційного суду – без зміни.
Мотиви Суду
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурору було відмовлено у відкритті апеляційного провадження, так як вирок суду на підставі угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченими був оскаржений прокурором поза межами його повноважень, тобто не з тих підстав які передбачені п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК при відсутності порушень ч. 3 ст. 469 КПК.
Жодних доводів щодо порушення будь-якої із зазначених умов, необхідних для укладення угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченими  ОСОБА_6 , прокурором не наводилося, а обґрунтування порушення вимог кримінального процесуального закону, допущених, на думку останнього, судом першої інстанції при ухваленні вироку на підставі угоди, які він вважав істотними, не відносяться до тих, за наявності яких у прокурора були повноваження для оскарження вироку на підставі угоди про примирення. В зв`язку з цим, суддя апеляційного суду дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суддя апеляційного суду відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляцією прокурора діяв відповідно до вимог процесуального закону.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у справі Судом не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК, для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційних вимог прокурора немає. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від  23 березня 2018 року залишити без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області – без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                         ОСОБА_3