Постанова
Іменем України 
         31 січня 2019  року
м. Київ
 
справа № 761/28205/16-ц 
 
провадження № 61-29524св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),  Журавель В. І.,         Крата В. І., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4, 
відповідач - товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «М-Лайф»,  
  
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року в складі судді Піхур О. В. та на  рішення Апеляційного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року в складі суддів:  Пікуль А. А., Борисової О. В., Невідомої Т. О., 
 
ВСТАНОВИВ :                                                    
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року  № 2147-VIII   «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу  України,  Кодексу  адміністративного  судочинства  України   та   інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання)  на   судові    рішення   у цивільних справах,   які    подані   і    розгляд    яких   не   закінчено   до  набрання   чинності   цією  редакцією  Кодексу,  передаються  до  Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
1. Описова частина
 
     Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2016 року  ОСОБА_4 звернувся до  суду  з  позовом  до  товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «М-Лайф» (далі - ТДВ «СК «М-Лайф»), у якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача в зв'язку із залишенням не розглянутою його заяви, порушенням строків надання відповіді на його звернення та зобов'язати відповідача розглянути його заяву від 05 липня 2016 року і надати відповідь.  
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17 червня 2016 року невідомі особи погрозами змусили його підписати кредитні договори на суму 23 999 грн та договір добровільного страхування життя. Про вказаний випадок він повідомив у поліцію. 05 липня 2016 року він надіслав відповідачу заяву про розірвання договору добровільного страхування життя та просив повідомити його в установлений Законом України «Про звернення громадян» строк. Оскільки відповідач не надав  відповідь на його заяву, просив суд задовольнити позовні вимоги.    
 Короткий зміст рішення суду першої інстанції  
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня             2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю та необґрунтованістю  позовних вимог.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня  2016 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на положення Закону України «Про звернення громадян», оскільки спірні правовідносини регулюються Законом України «Про страхування» та Главою 67 ЦК України.
 
Рішення апеляційного суду мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення заявленого позову, оскільки спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про звернення громадян».
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У вересні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу  на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року та на  рішення Апеляційного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року, в якій просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень, скасувати оскаржувані судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року поновлено            ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року та  рішення Апеляційного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року, відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва  зазначену справу.
 
01 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла зазначена справа.
 
У  травні  2018 року вказану справу передано  до Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
  
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необгрунтованими, оскільки ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суд  апеляційної інстанцій дійшов помилкового висновку, що спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про звернення громадян». 
 
Заперечення/відзив на касаційну скаргу
 
06 грудня 2017 року від ТДВ «СК «М-Лайф» до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4, які мотивовані тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені судами з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Касаційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що 17 червня 2016 року сторони уклали договір добровільного страхування життя.   
 
05 липня 2016 року ОСОБА_4 надіслав на адресу відповідача заяву  про розірвання договору добровільного страхування життя  від 17 червня 2016 року (далі - договір), у якій просив негайно розірвати вказаний договір і отримані кошти повернути кредитору ПАТ «Акцент-Банк»; встановити прізвище працівника ТДВ «СК «М-Лайф», який оформляв договір. В порядку Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про захист прав споживачів» просив повідомити прізвище, ім'я та пo-батькові працівника ТДВ «СК «М-Лайф», який оформляв договір та був присутній під час укладення договору; вхідний номер, дату та час банківської операції повернення коштів за розірваним договором  на розрахунковий рахунок ПАТ «Акцент-Банк».
 
Відповідач, розглянувши заяву позивача від 05 липня 2016 року,                      відповідь надав 16 вересня 2016 року, повідомивши  про те, що договір між сторонами не розірваний, інформація щодо вхідного номеру, дати та часу банківської операції повернення коштів за розірваним договором на розрахунковий рахунок ПАТ «Акцент-Банк»  відсутня.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
В обґрунтування позовних вимог визнання незаконною бездіяльності відповідача в зв'язку із залишенням не розглянутою його заяви, позивач посилався на порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо  розгляду його заяви від 05 липня 2016 року.
Суд першої інстанції, виходячи зі встановлених на підставі наданих сторонами доказів обставин справи та положень Закону України  «Про звернення громадян» відмовив ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог у зв'язку з відсутністю правових підстав для їх задоволення. 
Спірні правовідносини між сторонами виникли із договору  добровільного страхування життя.    
Оскільки правовідносини сторін носять зобов'язальний (договірний) характер, їх права та обов'язки визначаються положеннями укладеного між ними договору та регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про страхування».
Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договори страхування укладаються відповідно до Правил страхування, які     розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (стаття 17 Закону).
Закон України «Про звернення громадян», на який посилається позивач як на підставу позовних вимог, регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливість для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності.
Враховуючи, що спірні правовідносини між сторонами виникли з договорудобровільного страхування життя,  підстави для застосування до цих правовідносин положень Закону України «Про звернення громадян»  відсутні.
За таких обставин,  висновок апеляційного суду  про відсутність правових підстав для задоволення заявленного ОСОБА_4 позову є правильним.  
За загальним правилом у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання (частина перша статті 652 ЦК України).
На інші обставини в обгрунтування позовних вимог ОСОБА_4 не посилався. 
Доводи позивача про незастосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів» не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки висновків суду, яких суди дійшли з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини, а ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом, переоцінка цих доказів відповідно до статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень касаційного суду.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду      
         ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Рішення Апеляційного суду  міста Києва від 30 листопада 2016 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  
                                                                                
Судді:                                                                                                 Н. О. Антоненко  
 
                                                                                                          В.  І.  Журавель
 
                                                                                                           В.  І.  Крат