ПОСТАНОВА
Іменем України

13 грудня 2018 року 
Київ
справа №2а-9531/10/1570
адміністративне провадження №К/9901/37022/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів:  Гімона М.М., Кравчука В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 2а-9531/10/1570
за позовом Одеського міського центру зайнятості до Приватного підприємства "Адоніс" про стягнення штрафу, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Приватного підприємства "Адоніс" на постанову Одеського окружного адміністративного суду, прийняту 31 серпня 2017 року у складі судді Кравченка М.М. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 05 лютого 2018 року у складі колегії суддів: головуючого - Джабурія О.В., суддів Осіпова Ю.В., Філімович І.М.,
в с т а н о в и в :
Одеський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ПП «Адоніс» про стягнення 19460 гривень штрафу.
Позовні вимоги Одеський міський центр зайнятості обґрунтував тим, що відповідач не сплатив в добровільному порядку визначену йому суму штрафу, яку був зобов'язаний сплатити.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.
Одеський міський центр зайнятості звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами Одеський міський центр зайнятості послався на факт скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття рішення, про перегляд якого він просить.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року, задоволено заяву Одеського міського центру зайнятості про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Одеського міського центру зайнятості до Приватного підприємства «Адоніс» про стягнення штрафу у розмірі 19460,00 грн. задоволено.
Постановлено стягнути з Приватного підприємства «Адоніс» на користь Одеського міського центру зайнятості штраф у розмірі 19460,00 грн.
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати наведені судові рішення.
В обґрунтування касаційної скарги відповідач вказує, що при ухваленні оскаржуваних рішень, суди порушили норми матеріального та процесуального права.
Судами встановлено, що позивачем було проведено перевірку відповідача за результатами якої було складено акт від 16 серпня 2010 року № 12-17/172. В зазначеному акті перевірки не зроблено будь-яких прямих та безпосередніх висновків про порушення відповідачем норм діючого законодавства.
За наслідками зазначеної перевірки позивачем було видано припис від 16 серпня 2010 року щодо усунення порушень законодавства про зайнятість населення.
Крім того, позивач склав ще один акт - від 27 серпня 2010 року № 12-16/18, в якому було зроблено висновок про порушення позивачем статті 8 Закону України «Про зайнятість населення» (використання праці іноземців без дозволу) та запропоновано сплатити 19460 гривень штрафу за таке порушення.
Припис від 16 серпня 2010 року та акт від 27 серпня 2010 року № 12-16/18 були оскаржені ПП "Адоніс" до суду у справі № 2а-9388/10/1570.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року у справі № 2а-9388/10/1570, було скасовано вищенаведений припис та акт від 27 серпня 2010 року № 12-16/18.
Проте, Вищий адміністративний суд України постановою від 20 червня 2017 року скасував зазначені судові рішення у справі № 2а-9388/10/1570 та прийняв нову постанову, якою відмовив у задоволенні позову про скасування припису від 16 серпня 2010 року та акта від 27 серпня 2010 року № 12-16/18.
Задовольняючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Вищий адміністративний суд України постановою від 20 червня 2017 року скасував судові рішення у справі № 2а-9388/10/1570, які були підставою для прийняття рішень у справі, яка розглядається.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України (в редакції, що діяла на час звернення до суду з заявою, далі - КАС України), підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
- істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
- встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;
- встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;
- скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
- встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.
В своїй заяві позивач як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами посилався на п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України.
Слід зазначити, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Суд звертає увагу, що при постановленні судових рішень по суті спору у справі, яка розглядається, суди відмовили у позові у зв'язку з тим, що позивач порушив встановлений законом порядок стягнення штрафу.
Суди дійшли висновку, що згідно з чинним на час спірних правовідносин законодавством штрафи за порушення законодавства про зайнятість населення стягуються з роботодавців на підставі приписів, але не на підставі актів, як це намагався зробити позивач.

Законодавством не передбачено застосування заходів фінансового впливу на порушника на підставі акта.
Проте, позивачем було складено акт про порушення законодавства України про зайнятість населення, яким встановлено факт порушення відповідачем статті 8 Закону № 803-ХII та запропоновано у місячний строк сплатити штраф.
Що ж до припису від 16 серпня 2010 року, то ним Підприємству приписано вжити заходи щодо усунення порушень законодавства про зайнятість населення та недопущення їх у подальшій роботі, притягнути до відповідальності працівників, винних у скоєнні порушення та поінформувати Інспекцію про вжиті заходи.
Тобто, зазначеним приписом суму штрафу Підприємству не визначено.
Окрім того, аргументом для відмови у позові суди, розглядаючи справу по суті, зазначили той факт, що у справі № 2а-9388/10/1570 скасовано припис від 16 серпня 2010 року та акт від 27 серпня 2010 року № 12-16/18, а тому на час розгляду справи по суті не існувало чинних документів, які б встановлювали обов'язок відповідача щодо сплати спірної суми штрафу або якими було б задокументовано факт вчинення зазначеного порушення відповідачем.
Таким чином, дослідивши мотиви прийняття судового рішення про перегляд за нововиявленими обставинами якого було подано заяву у цій справі, суд зазначає, що скасування Вищим адміністративним судом України судових рішень по справі № 2а-9388/10/1570, не спростовує усіх фактів, які було покладено в основу судового рішення.
Вищим адміністративним судом України зазначено, що у даному випадку оскаржуваний акт не встановлює для позивача юридичних наслідків, а відповідно і не порушується його право.
Що ж до оскаржуваного припису від 16 серпня 2010 року, то як вбачається з матеріалів справи, його пункт 2 відповідач скасував, в решті вимоги виконані позивачем.
За таких обставин, Вищим адміністративним судом України зроблено висновок, що оскаржувані акт і припис не порушують прав позивача, а відповідно підстав для задоволення позову не було.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що навіть після скасування Вищим адміністративним судом України судових рішень по справі № 2а-9388/10/1570 залишився не спростованим основний аргумент, яким суди мотивували відмову у позові, а саме той факт, що позивач визначив суму штрафу ПП «Адоніс» в акті про порушення законодавства, а не у приписі, як це передбачено законодавством.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами факти не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 245 КАС України, оскільки не спростовують усі факти, які було покладено в основу судового рішення.
За таких обставин, підстави для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Приватного підприємства "Адоніс" задовольнити.
Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року у справі № 2а-9531/10/1570 скасувати.
Прийняти нову постанову.
Відмовити у задоволенні заяви Одеського міського центру зайнятості про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
М.М. Гімон 
 В.М. Кравчук ,
Судді Верховного Суду