Постанова                            
Іменем України                   
22 січня2019 року
м. Київ
справа № 521/6139/17
провадження № 51- 311 км 18
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Одеської області на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 травня             2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня          2017 року визнана незаконною бездіяльність слідчих слідчої групи слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області по розслідуванню кримінального провадження № 32015160000000034 від 12 лютого 2015 року за ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2  ст. 209 КК та прокурорів групи прокурорів прокуратури Одеської області, що здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні щодо непередачі матеріалів даного кримінального провадження слідчому управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБУ. Одночасно цією ухвалою слідчого судді зобов`язано керівника та слідчих слідчої групи слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області по розслідуванню вказаного кримінального провадження та прокурорів групи прокурорів прокуратури Одеської області, що здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, на виконання вимог ч. 4 ст. 218 КПК передати матеріали даного кримінального провадження                       в управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБУ для вирішення питання щодо об`єднання з іншим кримінальним провадженням                                  та проведення досудового розслідування.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2017 року прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Одеської області відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на зазначену ухвалу слідчого судді на підставі ч. 4                    ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
Вимоги касаційної скарги та узгоджені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення, прийняте слідчим суддею, не передбачене КПК і є незаконним, оскільки виконання вимог ч. 4 ст. 218 КПК не підпадає під критерії, зазначені у ст. 303 КПК, для оскарження дій чи бездіяльності органів досудового розслідування та прокурора. Крім того, заявником було порушено встановлений в ст. 304 КПК процесуальний строк. Вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження на рішення слідчого судді, яке не передбачене КПК.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні підтримала касаційну скаргу та просила скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи викладені у касаційній скарзі, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положеньст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
При цьому ч. 1ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За змістом ст.310 та ч. 4 ст.424 КПКухвали слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Разом з цим доводи прокурора про незаконність ухвали апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргоюна ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2017 року, є обґрунтованими.
Відповідно до вимогст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.
Проте ухвала апеляційного суду цим вимогам не відповідає.
Так, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України,                   ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року                № 1402-VIII).
Наведені правові норми мають своє відображення у п. 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. У зв`зку з цим, передбаченеГлавою 26 КПК право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження й процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження та відповідає його завданням, передбаченимст. 2 КПК.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах 1, 2 ст. 309 КПК. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,  або рішення про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 КПК, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження у ній.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто, у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
Положеннями ч. 4 ст. 399 КПК встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК.
Як убачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого і прокурора у кримінальному провадженні.
Згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2017 року слідчий суддя задовольнив клопотання захисника ОСОБА_6 та визнав незаконною бездіяльність слідчих слідчої групи слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області по розслідуванню кримінального провадження № 32015160000000034 від 12 лютого 2015 року за ч. 3 ст. 212, ч. 3             ст. 27 ч. 2  ст. 209 КК та прокурорів групи прокурорів прокуратури Одеської області, що здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та зобов`язав керівника і слідчих слідчої групи слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області по розслідуванню цього кримінального провадження та прокурорів групи прокурорів прокуратури Одеської області, що здійснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, передати зазначені матеріали провадження в управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБУ для вирішення питання щодо об`єднання з кримінальним провадженням № 22016000000000012 від 26 січня 2016 року та проведення досудового розслідування.
Суддя Апеляційного суду Одеської області 13 травня 2017 року, керуючись ч. 4       ст. 399 КПК відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказану ухвалу слідчого судді з тих підстав, що чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про передачу матеріалів кримінального провадження для вирішення питання про їх об`єднання.
Проте колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції прийняв незаконне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, залишивши поза увагою ту обставину, що положення ч. 4 ст. 399 КПК стосуються процедури відкриття апеляційного провадження чи відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргами на рішення, які прямо визначені в ст. 309 КПК, тобто на такі рішення слідчого судді, які він має право ухвалювати згідно з законом.
Водначас, слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси розглянув скаргу захисника на бездіяльність слідчого, прокурора та постановив ухвалу, що не передбаченена кримінальними процесуальними нормами, поза межами своїх повноважень – про зобов`язання слідчого, прокурора передати матеріали кримінального провадження з одного органу досудового розслідування до іншого для об`єднання та проведення досудового розслідування.
Зважаючи на те, що слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ухвалив рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом, оскільки не узгоджується з положеннями статті 304 КПК стосовно його повноважень, суду апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження належало виходити з приписів статті 9 КПК, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в частині шостій установлює, щоколи положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункт 17 частини першої статті 7 КПК), а її зміст розкрито у статті 24 КПК, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.
Отже, посилання суду апеляційної інстанції на положення ч. 4 ст. 399 КПК при відмові у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді в даному кримінальному провадженні не можна визнати обґрунтованими з точки зору таких засад кримінального провадження, як верховенство права та законність.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року в провадженні № 13-19 кс 18 зробила правовий висновокз цього приводу, зазначивши про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст.7 та ч. 1 ст. 24 КПК, які його гарантують.
Допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону згідно з ч. 1ст. 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.
За таких обставин, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року, 
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Одеської області – задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді про передачу матеріалів кримінального провадження                             № 32015160000000034 від 12 лютого 2015 року для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням № 22016000000000012 від 26 січня 2016 року та проведення досудового розслідування скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною                          і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                             ОСОБА_3