ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2019 року 
Київ
справа №818/518/17
адміністративне провадження №К/9901/15560/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,
за участю:
секретаря судового засідання - Вітковської К.М.,
позивача - ОСОБА_1, представників відповідачів - Дікана О.М., Клименка В.О., представника особи, що бере участь у справі, - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2017 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Старостіна В.В., Бегунца А.О., Рєзнікової С.С.) у справі № 818/518/17 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Міністерства юстиції України, про визнання дій неправомірними, визнання незаконними та скасування рішень і наказів, зобов'язання вчинити певні дії,
установив:
У квітні 2017 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - ГТУЮ у Чернігівській області), Міністерства юстиції України (далі - Мін'юст), в якому просив: 
визнати неправомірними дії ГТУЮ у Чернігівській області щодо складання акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 9 лютого 2017 року № 1;
визнати незаконним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом від 10 березня 2017 року, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення;
визнати незаконними і скасувати накази Мін'юсту від 29 березня 2017 року № 1023/7 «Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення» та № 1047/5 «Про припинення діяльності арбітражного керуючого»;
зобов'язати Мін'юст внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомості про скасування наказів від                    29 березня 2017 року № 1023/7 та № 1047/5.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Павлічек В.О., суддів Бондаря С.О., Прилипчука О.А.) позов задоволено частково: визнано неправомірними дії ГТУЮ у Чернігівській області щодо складання акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 9 лютого 2017 року; визнано незаконним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії, оформлене протоколом від 10 березня 2017 року, в частині застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень у вигляді попередження та  позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого; визнано незаконними і скасовано накази Мін'юсту від 29 березня 2017 року № 1023/7 «Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення» та № 1047/5 «Про припинення діяльності арбітражного керуючого»; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.        
Із зазначеним судовим рішенням не погодилися особи, які не брали участі у справі, - ОСОБА_5 і Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», та подали апеляційні скарги.
Ухвалами судді Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня                 2017 року та 17 липня 2017 року відкрито апеляційні провадження за скаргами              ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро».
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2017 року задоволено апеляційні скарги вказаних осіб, скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із таким рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення цим судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати і залишити в силі постанову суду першої інстанції як таку, що відповідає закону.
В обґрунтування вимог касаційної скарги її заявник посилається на грубе порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме: статей 185, 193 Кодексу адміністративного судочинства України в частині відкриття апеляційних проваджень за скаргами ОСОБА_7 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро», оскільки зазначені особи не зазначили, яким чином судове рішення суду першої інстанції вплинуло на їх права чи обов'язки, а суд апеляційної інстанції, приймаючи такі скарги до розгляду, не навів мотивів для цього. Крім того, до відкриття апеляційного провадження за його скаргою ОСОБА_5 подав заяву про її відкликання, однак така заява судом розглянута не була. Також звертає увагу на те, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро» не надало жодних доказів того, що воно є кредитором ТОВ «Волари» в межах ліквідаційної процедури.
ПАТ «Банк Кредит Дніпро» подало заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін як законне й обґрунтоване. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Суди встановили, що 19 червня 2013 року ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1062.
На підставі скарги громадянина ОСОБА_5 та доручення Мін'юсту, ГТУЮ у Чернігівській області вирішило провести у період з 9 по 13 лютого 2017 року позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ «Волари».
9 лютого 2017 року комісією встановлено факт ненадання арбітражним керуючим документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки, у зв'язку з чим комісією ГТУЮ у Чернігівській області складено акт про ненадання документів та акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки.
У зв'язку з цим, 10 березня 2017 року Дисциплінарною комісією прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження. На цьому ж засіданні Дисциплінарною комісією прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі винесення трьох дисциплінарних стягнень у вигляді попередження.
29 березня 2017 року Мін'юстом прийнято наказ від № 1023/7 «Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді попередження», а за поданням Дисциплінарної комісії від 10 березня 2017 року № 674 Міністерством юстиції України видано наказ № 1047/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».
Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що тимчасова непрацездатність арбітражного керуючого унеможливлювала проведення перевірки у встановлений строк, і така обставина не може вважатися відмовою арбітражного керуючого від проведення перевірки. 
Приймаючи протилежне рішення та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції визнав, що винесення Дисциплінарною комісією двох попереджень є підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Верховного Суду виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла на час вирішення справи в суді апеляційної інстанції) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, а саме: 1) сторони та інші особи, які беруть участь у справі; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, свобод, інтересів та (або) обов'язків. 
При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв'язку зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом першої інстанції питання про її право, свободу, інтерес чи обов'язок, і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Таким чином, судове рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про її права та обов'язки. Лише за наявності таких умов особі, яка не брала участі у справі, забезпечується право оскаржити в апеляційному порядку судове рішення.
З тексту позовної заяви вбачається, що особами, які беруть участь в даній справі, є позивач - арбітражний керуючий ОСОБА_1 та відповідачі - ГТУЮ у Чернігівській області і Мін'юст, як сторони в адміністративному процесі, а заявлений позивачем спір стосується правомірності дій ГТУЮ у Чернігівській області при складанні акта про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні перевірки та рішень Мін'юсту в частині накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення і припинення його діяльності.
При цьому, ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» судом першої інстанції до участі у справі не залучалися та самостійно не вступали у справу до закінчення судового розгляду.
Приймаючи до розгляду апеляційні скарги ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро», апеляційний суд мав перевірити, чи користуються такі особи правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Натомість, відкриваючи апеляційні провадження на постанову суду першої інстанції за скаргами цих осіб, судом апеляційної інстанції не було визначено процесуального статусу зазначених осіб. У процесуальних рішеннях апеляційного суду відсутній висновок про те, що судом першої інстанції вирішено питання про права, свободи, інтереси чи обов'язки ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро», що в силу статті 185 КАС України надавало б їм право подавати апеляційні скарги.
Крім того, за змістом частини другої статті 193 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Після подання апеляційної скарги ОСОБА_5 звертався до суду першої та апеляційної інстанцій із заявою про її відкликання, однак таке клопотання судом апеляційної інстанції вирішене не було. 
З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду констатує недотримання апеляційним судом норм процесуального права, оскільки суд, всупереч наведених вище приписів процесуального закону, здійснив апеляційний перегляд справи за апеляційними скаргами осіб, не перевіривши перед цим, чи приймав суд першої інстанції рішення про їх права, інтереси та обов'язки та, відповідно, чи були процесуальні підстави для прийняття до розгляду таких скарг.
Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Оскільки такі порушення допущені судом апеляційної інстанції, постановлене ним судове рішення підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
Керуючись статтями 262, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
постановив :
Касаційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2017 року, а справу направити на новий судовий розгляд до цього ж суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя                                                                         І.Л. Желтобрюх 

Судді                                                                                               О.В. Білоус

                                                                                                        Т.Г. Стрелець