ПОСТАНОВА
Іменем України

12 лютого 2019 року 
Київ
справа №826/7314/16
провадження №К/9901/53584/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Київської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у складі судді Добрівської Н.А. від 12 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Бєлової Л.В., Безименної Н.В., Кучми А.Ю. від 21 травня 2018 року,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, у якому просив зобов'язати розглянути клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею до 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах міста Києва у порядку і в строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, з наданням мотивованого рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2018 року позов задоволено. Зобов'язано Київську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13 січня 2016 року про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею до 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах міста Києва у порядку і в строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, з наданням мотивованого рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

3. Рішення суду мотивовано тим, що питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією орану місцевого самоврядування, тобто Київської міської ради. В порушення вимог пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» розгляд відповідного клопотання позивача на сесії міської ради у місячний строк не відбувся. 
4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року змінено рішення суду першої інстанції, додавши у резолютивну частину абзац такого змісту: «Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 про надання у власність земельної ділянки орієнтовною площею до 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Києва». В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.
5. Рішення суду мотивовано тим, що для ефективного захисту прав ОСОБА_3 у вказаних правовідносинах необхідним є визнання протиправною бездіяльності Київської міської ради щодо розгляду його клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
6. Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Київська міська рада звернулась із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13 січня 2016 року ОСОБА_3 через свого представника звернувся до Київської міської ради із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 0,1 га по передачі його безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах міста Києва. До заяви позивачем додано копії паспорта і ідентифікаційного номеру, довідки посвідчення і довідки до акта огляду МСЕК, а також графічні матеріали.
Листом від 01 березня 2016 року № 057028-08/М-997-2198 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив позивача, що його заяву розглянуто Департаментом на виконання доручення заступника міського голови - секретаря Київради Прокопіва В. В. від 05 лютого 2016 року №08/М-997 та зазначив, що площа земельної ділянки на графічних матеріалах, доданих позивачем до клопотання, не відповідає площі ділянки, зазначеній у заяві та вимогам статті 112 Земельного кодексу України. 
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. Касаційна скарга Київської міської ради обґрунтована тим, що повноваження на розгляд клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою належать Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до рішення Київської міської ради від 28 лютого 2013 року № 63/9120 «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві» та Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), затвердженого рішенням Київської міської ради № 182/342 від 19 грудня 2002 року. ОСОБА_3, звертаючись з відповідним клопотанням, оформив його з порушенням вимог статті 118 Земельного кодексу України. 
9. ОСОБА_3 відзиву на касаційну скаргу на надіслав.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
10. Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування  громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
11. За змістом частин першої - третьої та п'ятої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема,  одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
12. Частиною шостою та сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
13. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
14. Згідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
15.  За змістом пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.
16. Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
17. З вищезазначених норм вбачається, що питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, тобто Київської міської ради.
18. При цьому, у Київської міської ради відсутнє законодавче право делегувати свої повноваження, оскільки, рішення Київської міської ради від 28 лютого 2013 року № 63/9120 «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві» та Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), затвердженого рішенням Київської міської ради № 182/342 від 19 грудня 2002 року, не мають статусу законів.
19. Нормами Конституції України, що мають пряму дію, зокрема статтею 14, чітко визначено, що набуття права власності на землю здійснюється виключно відповідно до закону.
20. Відтак, делегування Київською міською радою повноважень щодо розгляду клопотань про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є безпідставним.
21. Судами попередніх інстанцій встановлено, що розгляд клопотання позивача на сесії міської ради у місячний строк не відбувся.
22. Суди попередніх інстанцій у контексті спірних правовідносин зазначили, що позивачем було подано до Київської міської ради належним чином оформлене клопотання про  надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з доданими до нього графічними матеріалами, а тому місцева рада відповідно до статті 19 Конституції України, пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України зобов'язана була розглянути клопотання у місячний строк, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.
23. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для зобов'язання Київської міської ради розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13 січня 2016 року про надання безоплатно у власність земельної ділянки.
24. Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, з урахуванням положень частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов правильного висновку про те, що для ефективного захисту прав ОСОБА_3 у вказаних правовідносинах необхідним є визнання протиправною бездіяльності Київської міської ради щодо розгляду його клопотання від 13 січня 2016 року про надання безоплатно у власність земельної ділянки.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
25. Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2018 року у незміненій частині та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року - без змін.

Постанова є остаточною  і  оскарженню не підлягає.
           
Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя                                                                                                                                  Я. О. Берназюк

Суддя                                                                                                                                  М. І. Гриців