ПОСТАНОВА
Іменем України

05 лютого 2019 року 
Київ

справа №825/1619/16

касаційне провадження №К/9901/7476/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Чернігівської митниці ДФС на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 (головуючий суддя: Бородавкіна С.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 (головуючий суддя - Ганечко О.М., судді: Літвінова Н.М., Коротких А.Ю.) у справі №825/1619/16 за позовом Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішень
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2016 року Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» звернулося до адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС, у якому просило скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 02.08.2016 №102000010/2016/000205/2, від 03.08.2016 №102000010/2016/000208/2 та від 04.08.2016 № 102000010/2016/000209/2; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00215, № 102110001/2016/00220 та № 102110001/2016/00221.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.10.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016, адміністративний позов задоволено.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що надані позивачем документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митним органом неправомірно відмовлено позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, безпідставно визначивши митну вартість за другорядним методом (резервним) та прийнявши оскаржувані рішення та картки відмови. Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані митним органом, а посилання останнього на ненадання всіх необхідних первинних документів, наявність розбіжностей в документах та відсутність в останніх всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Чернігівська митниця ДФС подала касаційну скаргу, у якій просить Верховний Суд скасувати рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги заявник обґрунтовує неповним з'ясуванням судами попередніх інстанцій обставин справи. Вказує на те, що надані позивачем документи для проведення митного оформлення не підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору) через наявні у них розбіжності та відсутність певних відомостей щодо складових митної вартості. Попередні методи не застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари, а також через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Таким чином, митний орган наполягає на правильності застосування ним резервного методу визначення митної вартості товарів

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватне підприємство «Національні традиції», відповідно до умов Договору №20/10-14 від 10.09.2014 про надання послуг по декларуванню товарів, взяло на себе зобов'язання надати Приватному підприємству «Семенівська мануфактура» послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів.

З метою митного оформлення поставленого на користь позивача, згідно умов контракту № BASM10/09/14 від 10.09.2014, укладеного між позивачем та CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD (постачальник)  товару, ПП «Національні традиції» було подано до митного органу наступні вантажні митні декларації:

№ 102110001/2016/201743 та задекларовано: полотна трикотажні, виготовлені з синтетичних волокон (95% поліестер, 5% еластомерних ниток (спандекс), при виробництві тканини гумові нитки не використовувались, тканина випускається в рулонах шириною 160 см, щільністю 260 г/м2 (+/-5); тканина з ниток різних кольорів, з синтетичних комплексних текстурованих ниток поліефіру 100%, ширина 145 см, поверхнева щільність 340 г/м2 (+/-5), без просочення та покриття, використовується в текстильній промисловості; ворсове поперечно в'язане трикотажне полотно з синтетичних поліефірних волокон зі стриженим розрізаним ворсом, тканина випускається в рулонах шириною 155 см, щільністю 300 г/м2 (+/-5), використовується в текстильній промисловості;

декларація № 102110001/2016/201774 та задекларовано: полотна трикотажні, виготовлені з синтетичних волокон (95% поліестер, 5% еластомерних ниток (спандекс), при виробництві тканини гумові нитки не використовувались, тканина випускається в рулонах шириною 150 см, щільністю 265 г/м2 (+/-5); тканина з синтетичних комплексних ниток (100% текстурованих поліефірних нитей), фарбована в різні кольори, тканина випускається шириною 148 см, щільністю 85 г/м2 (+/-5), використовується в текстильній промисловості; тканина полотняного переплетення з синтетичних поліефірних штапельних волокон (70%) і штапельних волокон віскози (30%), з нанесенням набивного малюнка, тканина випускається шириною 150 см, щільністю 325 г/м2 (+/-5), використовується в текстильній промисловості; ворсове поперечно в'язане трикотажне полотно з синтетичних поліефірних волокон зі стриженим розрізаним ворсом, тканина випускається в рулонах шириною 155 см, щільністю 490 г/м2 (+/-5), використовується в текстильній промисловості; трикотажне полотно, виготовлено з синтетичних волокон (97% поліестер, 3% спандекс), пофарбовано в різні кольори, тканина випускається в рулонах шириною 150 см, щільністю 225 г/м2 (+/-5);

декларація №102110001/2016/201786 та задекларовано: трикотажне полотно, виготовлено з синтетичних волокон (97% поліестер, 3% спандекс), пофарбовано в різні кольори, тканина випускається в рулонах шириною 150 см, щільністю 650 г/м2 (+/-5), використовується в текстильній промисловості; тканина з синтетичних комплексних ниток (100% текстурованих поліефірних нитей), фарбована в різні кольори.
Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
В підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару декларантом було подано до митного органу пакет документів визначених частиною 2 статті 53 Митного кодексу України.

За результатами розгляду МД та доданих документів, посадовою особою митного органу складені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00215, № 102110001/2016/00220 та № 102110001/2016/00221, а також прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 02.08.2016 №102000010/2016/000205/2, від 03.08.2016 №102000010/2016/000208/2 та від 04.08.2016 № 102000010/2016/000209/2.

Митну вартість ввезеного товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до статті 64 Митного кодексу України.
Надаючи правовому оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої  статті 53 Митного кодексу України  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Як свідчать обставини справи та з'ясовано судами першої та апеляційної інстанцій, декларантом одночасно із митними деклараціями № 102110001/2016/201743, № 102110001/2016/201774 та №102110001/2016/201786 подано органу доходів і зборів наступні документи: контракт № BASM10/09/14 від 10.09.2014 з додатковими угодами до нього, інвойс №BTCN2016324 від 20.06.2016, пакувальний лист до інвойсу №BTCN2016324 від 20.06.2016, інвойс №BTCN2016341 від 27.06.2016, пакувальний лист до інвойсу №BTCN2016341 від 27.06.2016, інвойс №BTCN2016340 від 27.06.2016, пакувальний лист до інвойсу №BTCN2016340 від 27.06.2016, видаткові накладні №0000002016324 від 17.06.2016, №0000002016341 від 24.06.2016, №0000002016340 від 24.06.2016, відвантажувальні специфікації №BTCN2016324/624-1 від 22.06.2016, №BTCN2016341/624-1 від 29.06.2016 та №BTCN2016340/624-1 від 29.06.2016.
Частиною третьою  статті 53 Митного кодексу України  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Відповідно до частини першої  статті 54 Митного кодексу України  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з положеннями  статті 57 Митного кодексу України  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені  статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Обставини справи свідчать, що за результатами розгляду МД та доданих до них документів, митним органом складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00215, №102110001/2016/00220 № 102110001/2016/00221 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів 02.08.2016 №102000010/2016/000205/2, від 03.08.2016 №102000010/2016/000208/2 та від 04.08.2016 №102000010/2016/000209/2.
Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
У даному випадку, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.
Підставою для коригування митної вартості товару слугував висновок митного органу про відсутність у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема: звіти про оцінку майна не містять інформацію ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України; перевірити перерахування коштів на дані поставки згідно платіжних доручень неможливо; декларантом не подано до митного оформлення рахунку для здійснення попередньої оплати, а також страхових документів; калькуляції собівартості на товари дійсні на один період, в той час як відвантаження товару здійснено згідно інвойсу в інший період.
Доводи митного органу про те, що звіти про оцінку майна не містять інформацію ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України не свідчать про заниження позивачем митної вартості товарів. Так, з аналізу положень частини першої статті 3, частини першої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», частини першої статті 189, частини другої статті 190 Господарського кодексу України випливає, що висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, в зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд. При цьому з наданих позивачем звітів, які ретельно досліджені судами першої та апеляційної інстанцій вбачається, що такі містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Щодо доводів митного органу про те, що надані на перевірку калькуляції дійсні в одному періоді, а відвантаження товару здійснювалось в інший, слід вказати на те, що калькуляція собівартості складена на період виготовлення товару, а в самій калькуляції не визначено період її дійсності. Крім того, сама по собі калькуляція не є документом, по якому здійснюється оплата та поставка товару, адже таким підтверджуючими документами є інвойс та коносамент, а сама калькуляція лише розшифровує вартість товару. 
Щодо доводів митного орагну про неподання до митного оформлення доказів здійснення попередньої оплати, то відповідно до умов контракту, оплата товару здійснюється на наступних умовах: сума передплати відповідно до рахунку-фактури про передплату, залишок суми від повної вартості товару сплачується впродовж 3-х місяців з фактичної дати поставки; умови поставки визначаються та погоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та вказуються в інвойсі. Як вбачається з інвойсів № BTCN2016324 від 20.06.2016; № BTCN2016341 від 27.06.2016 та № BTCN2016340 від 27.06.2016 попередня оплата за даною поставкою не погоджувалась та не проводилась. Також судом першої інстанції у судовому засіданні було з'ясовано, що оплата за отриманий товар здійснювалась після його поставок контрагентом ПП «Семенівська мануфактура». Попередня оплата за товар не відбувалась, оскільки з CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD у них склались давні довірительні ділові відносини.
Щодо відсутності страхових документів слід вказати на те, що товар поставлявся за базисом поставки CFR Іллічівськ (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010». Поставка товару на умовах CFR Іллічівськ (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листами CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD. від 04.07.2016 та від 11.07.2016, в яких чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчать і калькуляції, надані CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD. Оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не передбачають обов'язку страхування товару, CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD, як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленнями CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD. від 05.07.2016 та від 12.07.2016, якими позивача було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсами № BTCN2016324 від 20.06.2016, № BTCN2016341 від 27.06.2016 та № BTCN2016340 від 27.06.2016 страхування вантажу не здійснювалося. Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» також не здійснювало страхування товару, що підтверджується листами від 06.07.2016 №11.003/06.07, від 12.07.2016 №11.002/12.07 та №11.001/12.07, наданими Приватним підприємством «Семенівська мануфактура» до Чернігівської митниці ДФС.
Таким чином, доводи відповідача, що подані до митного оформлення документи не містять інформацію щодо усіх складових митної вартості спростовуються матеріалами справи.

З урахуваннями викладеного, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Чернігівської митниці ДФС без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін. 
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Чернігівської митниці ДФС залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 у справі №825/1619/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                                                      Т.М. Шипуліна
                                                                                                                                                                                            Л.І. Бившева
                                                                                             В.В. Хохуляк