Постанова
Іменем України
 
23 січня 2019 року
м. Київ 
 
справа №  521/1001/17
провадження № 61-6466св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,                Пророка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4, 
відповідач -  Сьома Одеська державна нотаріальна контора,
третя особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області,,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 08 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Комлевої О. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом  до Сьомої Одеської державної нотаріальна контори, третя особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання незаконною постанови, зобов'язання вчинити певні дії.
Позовна заява мотивована тим, що він та ОСОБА_5 є рідними племінниками ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, якій за життя на праві приватної власності належала квартира, яку вона заповіла племінникам.
Після смерті тітки позивач 01 квітня 2013 року звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 26 серпня 2016 року отримав відмову державного нотаріуса у вчинені нотаріальної дії по оформленню спадщини, обумовлену відсутністю у позивача правовстановлюючих документів про право власності ОСОБА_6 на спадкове майно.
На підставі вищевикладеного ОСОБА_4 просив визнати незаконною постанову державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 26 серпня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії;  зобов'язати Сьому одеську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 1160 після смерті ОСОБА_7 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.05.2017 року                         (у складі судді Маркарова С. В.) позов задоволено.
Визнано незаконною постанову державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 26 серпня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Зобов'язано Сьому Одеську державну нотаріальну контору видати                    ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 1160 після смерті ОСОБА_6
Встановлено порядок виконання судового рішення, за яким свідоцтво про право на спадщину підлягає видачі нотаріусом при дотриманні всіх вимог, встановлених Законом України «Про нотаріат», «Порядку вчинення нотаріальних дій», затвердженим наказом Міністерства юстиції України              від 22 лютого 2012 року за № 296/5 щодо порядку оформлення спадщини без надання ОСОБА_4 правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що для видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус не має права вимагати від спадкоємця подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно.
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 08 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач всупереч вимогам законодавства не виконав своє зобов'язання як спадкоємець та не подав документи, що посвідчують право власності спадкодавця на майно.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд залишив поза увагою, що нотаріус відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наділений правами витребувати відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.
29 березня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Апеляційним судом встановлено, ОСОБА_4 є племінником ОСОБА_6
ОСОБА_6 за життя на праві власності належала квартира АДРЕСА_2, згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 07 квітня 2004 року Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради.
Копія цього свідоцтва наявна в матеріалах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 
22 жовтня 2012 року ОСОБА_6 був складений заповіт, який у встановленому законом порядку посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.
За заповітом ОСОБА_6 заповіла все належне їй майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 заповідач померла.
01 квітня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті          ОСОБА_6
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (стаття 1218 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України). 
22 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою видачі свідоцтва про право на спадщину.
26 серпня 2016 року постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.
Відповідно до Розділу ІІ глави 10 пунктів 4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. 
Установлено, що при зверненні до нотаріуса у позивача були відсутні правовстановлюючі документи про право власності заповідача на спірне майно.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
На підставі належним чином оцінених доказів, апеляційний суд, правильно зазначив, що позивач всупереч вимогам законодавства не виконав своє зобов'язання як спадкоємець та не подав документи, що посвідчують право власності спадкодавця на майно. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання  незаконною постанови державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 26 серпня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що нотаріус відповідно до частини четвертої статті 49 Закону України «Про нотаріат» та у передбаченому Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України розглянула заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину та за результатами розгляду цієї заяви вчинила відповідну нотаріальну дію.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Колегія суддів Верховного Суду  погоджується з висновками апеляційного суду та зазначає, що спадкоємцем право на отримання спадщини не оскаржується, вимог про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частку квартири ОСОБА_4 не заявляв.
Доводи касаційної скарги щодо наявності порушень нотаріусом Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв'язку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів про право власності заповідача на спірне майно, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно статей 48, 68 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за наявністю у спадковій справі всіх необхідних документів та відомостей.
Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, які їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують. 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції  не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Апеляційного суду Одеської області від 08 листопада 2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: | І. М. Фаловська   В. С. Висоцька   В. В. Пророк