ПОСТАНОВА
Іменем України

20 лютого 2019 року 
Київ
справа №372/815/17
адміністративне провадження №К/9901/16477/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року (головуючий суддя - Потабенко Л.В.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року (головуючий суддя - Лічевецький І.О., судді - Мельничук В.П., Мацедонська В.Е.) 
у справі № 372/815/17
за позовом ОСОБА_3
до відділу ведення Державного реєстру виборців Обухівської районної державної адміністрації
про поновлення виборчих прав, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Короткий зміст позовних вимог.
1.          В березні 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач, скаржник) звернувся до Обухівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до відділу ведення Державного реєстру виборців Обухівської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просив:
1.1.          визнати незаконним рішення відповідача про відмову у задоволенні заяви позивача про зміну виборчої адреси у Державному реєстрі виборців; 
1.2.          зобов'язати відповідача внести дані до Державного реєстру виборців про зміну виборчої адреси позивача згідно з відомостями про місце знаходження (місце постійного проживання), що вказані у довідці про реєстрацію позивача як внутрішньо переміщеної особи.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
2.          Постановою Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до відділу ведення Державного реєстру виборців Обухівської районної державної адміністрації про поновлення виборчих прав - відмовлено. 
3.          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що довідка від 21.10.2014 року №3235000026 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, жодним чином не підтверджує факт його реєстрації за вказаною адресою: АДРЕСА_1, а відтак, позивач не належить до територіальної громади Обухівського району Київської області, оскільки місцем його реєстрації в паспорті громадянина України є: АДРЕСА_2. Крім того, місце голосування і виборча адреса не є тотожними поняттями, тому незалежно від того чи відбувається на даний час виборчий процес у громаді, де фактично мешкає внутрішньо переміщена особа чи ні, позивач має право на зміну виборчої адреси у Державному реєстрі виборців як своїх персональних даних, оскільки в разі оголошення початку виборчого процесу, позивач, з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», має змогу реалізувати своє виборче право за місцем тимчасового проживання без зміни виборчої адреси у Державному реєстрі виборців.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
4.           05 липня 2017 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року, в якій скаржник просить скасувати зазначені рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
5.          В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_3 вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій, в порушення норм матеріального та процесуального права, не враховано доводи про те, що позивач є членом місцевої територіальної громади, оскільки проживає у ній вже понад один рік, що, на думку скаржника, в розумінні Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є постійним його місцем проживання, а відтак, надає право голосувати останньому на місцевих виборах. Крім того, позбавлення права на участь у виборах позивача, який має статус внутрішньо переміщеної особи, шляхом відмови у зміні виборчої адреси у Державному реєстрі виборців є проявом дискримінації відносно скаржника.  
6.           01 серпня 2017 року судом касаційної інстанції отримано заперечення відповідача на зазначену касаційну скаргу, в якому він вважає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам закону. Відтак, просить рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.  
7.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 липня 2017 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.
8.          Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 прийнято до провадження та призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 

9.          Згідно паспорту серії НОМЕР_2, виданого 11.10.2006 р. Свердловським МВ УМВС України в Луганській області ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
10.          Згідно довідки № 3235000026 від 21.10.2014 року позивач є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.
11.           21.02.2017 року позивач звернувся до відділу ведення Державного реєстру виборців Обухівської районної державної адміністрації із заявою про зміну виборчої адреси виборця.
12.          Листом відповідача № 30/11-09 від 22.02.2017 року у задоволені заяви позивача було відмовлено.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
13.          Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14.          Основні засади, організацію і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост визначаються Законом України «Про місцеві вибори» від 14.07.2015 № 595-VIII (далі - Закон № 595-VIII).
15.          Абзац 4 частини 1 статті 3 Закону № 595-VIII: Право голосу на виборах депутатів сільської, селищної, міської ради, виборах сільського, селищного, міського голови мають громадяни України, які мають право голосу відповідно до статті 70 Конституції України, належать до відповідної територіальної громади та проживають в межах відповідного виборчого округу.
16.          Абзац 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР): територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр
17.          Частина 2 статті 3 Закону № 595-VIII: Документом, який посвідчує особу, підтверджує громадянство та засвідчує місце проживання виборця на місцевих виборах, є: 1) паспорт громадянина України; 2) тимчасове посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України).

18.          Частина 2 статті 8 Закону України «Про Державний реєстр виборців» від 22.02.2007 № 698-V (далі - Закон № 698-V): Виборчою адресою виборця є адреса, за якою зареєстровано його місце проживання відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

19.          Пункт 1 частини 1 статті 7 Закону № 698-V: До персональних даних, які визначають місце та умови голосування виборця, належать: виборча адреса виборця, визначена відповідно до статті 8 цього Закону.
20.          Абзац 11 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (далі - Закон № 1382-IV): реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
21.          Абзац 8 статті 3 Закону № 1382-IV: довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.
22.          Абзац 9 статті 3 Закону № 1382-IV: документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

23.          Частина 1 статті 6 Закону №1382-IV: Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

24.          Частина 10 статті 6 Закону № 1382-IV: Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.
25.          Частина 1 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII): Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
26.          Частина 1 статті 5 Закону № 1706-VII: Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
27.          Стаття 8 Закону № 1706-VII: Внутрішньо переміщена особа реалізує своє право голосу на виборах Президента України, народних депутатів України, місцевих виборах та референдумах шляхом зміни місця голосування без зміни виборчої адреси згідно з частиною третьою статті 7 Закону України "Про Державний реєстр виборців".
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
28.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
29.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
30.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
31.          Суд, аналізуючи вищевказані правові норми, зауважує, що віднесення законодавцем виборчої адреси до персональних даних, які визначають місце та умови голосування виборця, підкреслює пріоритетність та значимість зареєстрованого місця проживання останнього для реалізації його виборчих прав. 
32.          Також, законодавець визначає зареєстроване місце проживання як обставину, за якою може бути підтверджено належність громадянина до певної територіальної громади, а, відтак, реалізовано громадянином право голосу на місцевих виборах.

33.          Крім того, враховуючи положення Закону № 280/97-ВР та Закону № 1382-IV, зареєстроване місце проживання у даній територіальній громаді має мати постійний характер, виключаючи його тимчасовість, та має бути здійснено за однією адресою.
34.          Водночас, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в розумінні статті 5 Закону № 1706-VII, є документом, який засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Вказання періоду дії даних підстав підтверджує тимчасовий характер місця проживання внутрішньо переміщеної особи.
35.          До того ж, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, не зазначена в переліку документів, визначених абзацом 9 статті 3 Закону № 1382-IV, до яких вносяться відомості про місце проживання та, в розумінні частини 2 статті 3 Закону № 595-VIII, не є документом, що засвідчує місце проживання виборця на місцевих виборах.
36.          Відтак, Суд погоджується з доводами судів попередніх інстанцій,що законодавчою можливістю брати участь у місцевих виборах наділені ті громадяни України, які постійно проживають на відповідній території та мають зареєстроване місце проживання на території відповідного села, селища, міста.
37.          Крім того, Суд відхиляє доводи скаржника щодо приналежності до відповідної територіальної громади з підстав тривалого проживання у ній, що в розумінні Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є постійним його проживанням, оскільки норми вказаного закону покликані регулювати діяльність суб'єктів господарської діяльності України та   іноземних суб'єктів господарської діяльності, а не правовідносини щодо правового статусу внутрішньо переміщених осіб.
38.          Суд також відхиляє доводи скаржника про дискримінацію його за ознакою місця проживання та належності до категорії внутрішньо переміщених осіб, оскільки сказане спростовується нормами статті 8 Закону № 1706-VII, приписами якої передбачено спроможність реалізації права голосу на виборах зазначеної категорії осіб, шляхом зміни місця голосування без зміни виборчої адреси, яка і становить предмет спірних правовідносин у даній справі. 
39.          Суд зазначає, що аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 25 липня 2018 року (справа № 161/16573/16-а)
40.          Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає зазначені в касаційній скарзі доводи ОСОБА_3 безпідставними та правомірно спростованими судами першої та апеляційної інстанцій, а висновки судів - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
41.          Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

42.          Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
43.          Керуючись статтями 341,   343,   п.1 ч.1.ст.349, ст.350,   355, 356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
44.          Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
45.          Постанову Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року - залишити без змін.
46.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
Суддя-доповідач Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                           В. М. Бевзенко 
                                                                                          В.М. Шарапа