Постанова
Іменем України
 
17 січня 2019 року
м. Київ
 
справа № 686/15685/17-ц
провадження № 61-857св17
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_5,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року в складі колегії суддів: Спірідонової Т. В., Купельського А. В., Янчук Т. О.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_5 про відшкодування збитків.
Позовна заява мотивована тим, що 27 травня 2016 року між нею та ФОП ОСОБА_5 укладено договір № 03, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виконати роботи з фарбування-лакування поверхонь у будинку позивача. Після виконання цих робіт позивач виявила дефекти.
Оскільки при укладанні договору відповідач надав гарантію на виконану роботу на 2 роки, добровільно недоліки не усунув, позивач просила  стягнути з відповідача збитки за неякісно виконану роботу в сумі 18 500,00 грн та судові витрати.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2017 року в складі судді Салоїд Н. М. у задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_4 оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
У судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 заявила клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для встановлення причин полущення фарби, якою покрито дерев'яні балки будинку.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року клопотання задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз.
На період проведення експертизи провадження у справі зупинено.
У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу суду апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів наявності поважних причин неподання клопотання про призначення експертизи до суду першої інстанції та подання такого клопотання до суду апеляційної інстанції.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі, виходив із того, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи, а саме щодо  причин лущення фарби на балках у будинку на вул. Лісній, 22 у с. Перегінка Ярмолинецького району Хмельницької області слід призначити судову будівельно-технічну експертизу та на період проведення експертизи зупинити провадження у справі.
При цьому суд апеляційної інстанції керувався частиною першою статті 143 ЦПК України 2004 року, відповідно до якої для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.
Посилання касаційної скарги про те, що клопотання про призначення експертизи повинно подаватися до суду першої інстанції, а подане до суду апеляційної інстанції суд касаційної інстанції не бере до уваги, оскільки в касаційному порядку оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі на час проведення експертизи. 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року в частині зупинення провадження у справі залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                    В. С. Висоцька  
 
                                                                                                С.Ю. Мартєв  
 
                                                                                                С.П. Штелик