ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року 
м. Київ

Справа №  909/233/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;
учасники справи:
позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп", 
відповідач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд", 
учасники справи в судове засідання не з'явилися, 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 (в частині відмови у стягненні 55 394,80 грн пені)
у складі колегії суддів: Дубник О.П. (головуючий), Давид Л.Л., Зварич О.В. 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд"
про стягнення 564 013, 53 грн, з яких пеня - 102 177, 90 грн, інфляційні втрати - 55      394, 80 грн, проценти за користування товарним кредитом - 28 170, 27 грн, проценти за користування товарним кредитом - 218 111, 81 грн, збитки - 160      158,75 грн,
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп"
про визнання недійсним п. 7.1 договору поставки від 15.05.2017 №3013

ВСТАНОВИВ
Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції
1.          15.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" (далі - ТОВ "Агро Маркетинг Груп", постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківський зерноприймальний комплекс" (покупець, перейменовано у ТОВ "Оскар Агро Трейд") укладено Договір поставки від №3013 (надалі - договір), відповідно до умов якого у строки, зумовлені договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур та/або засоби захисту рослин та/або мінеральні добрива (надалі товар) на умовах відстрочення кінцевого розрахунку на визначений договором строк та під проценти, а покупець зобов'язується прийняти товар, сплатити його вартість та проценти за користування товарним кредитом на умовах, передбачених цим договором (додаткових угод та специфікацій до нього) (п. 1.1). Найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару наведені у специфікаціях до договору, які є невід'ємними його частинами. Ціна товару, що вказана у специфікаціях, визначена на дату укладення договору (підписання специфікацій) (п. 2.1). 
2.          Вартість договору складається із суми всіх специфікацій, підписаних в рамках цього договору (п. 2.2).
3.          Постачальник зобов'язується поставити покупцю товар у строки, що визначені у специфікаціях, при умові надходження на його поточний рахунок у строки, визначені у специфікаціях, авансових платежів, тобто платежів до дати передачі товару, якщо такі передбачені специфікаціями. Товар може поставлятися покупцю партіями (п. 4.2). 
4.          Згідно п. 5.1 Договору у разі якщо на міжбанківському валютному ринку України відбулась зміна курсу євро до гривні більше ніж на 0,1 % порівняно з курсом, по якому була зафіксована ціна та вартість продукції на момент підписання договору, то сума, належна до оплати покупцем за встановлену продукцію підлягає коригуванню (збільшенню) пропорційно такій зміні курсу на дату здійснення платежу. Платежі за товар підлягають індексації в порядку (спосіб), встановленому умовами цього Договору.
5.          Відповідно до п. 5.5 Договору у зв'язку із тим, що товар буде оплачуватися покупцем не в момент укладення Договору, то всі платежі, що передбачені договором, підлягають індексації, а покупець зобов'язується сплатити постачальнику проіндексовані суми відповідних платежів у строки, встановлені договором. Проіндексовані суми платежів є грошовим зобов'язанням покупця перед постачальником з оплати товару, які      покупець повинен виконати. 
6.          Відповідно до пункту 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків за договором, сторона, що порушила зобов'язання, відшкодовує іншій стороні заподіяні цим збитки. Розмір збитків постачальника у вигляді відсоткових ставок встановлюється залежно від обсягу невиконаного зобов'язання та строків порушення, в наступних розмірах: 1) при порушенні зобов'язання на строк до 30 календарних днів - 10 % від суми порушеного зобов'язання; 2) при порушенні зобов'язання на строк від 30 до 90 календарних днів - 30% від суми порушеного зобов'язання; 3) при порушенні зобов'язання на строк 90 та більше календарних днів - 50% від суми порушеного зобов'язання. При нарахуванні суми збитків використовується сума порушеного зобов'язання, що існувала на день відповідного розрахунку. Збитки відшкодовуються понад неустойку (п. 7.1).
7.          Як додаток №5 до договору сторони підписали специфікацію до договору поставки, згідно з якою постачається:
товар гербіцид Галоп БТ, РК; 
загальна сума 1 737 120 грн;
термін поставки до дати 29.07.2017;
умови та місце поставки склад покупця.
Товар оплачується покупцем в порядку, вказаному в договорі та в такі строки: 
авансовий платіж (попередня оплата) 30% в сумі 521 136 грн перераховується постачальнику у строк до 24.07.2017, оплата 70% в сумі 1 215 984 грн переховується постачальнику у строк 31.08.2017. Покупець зобов'язаний сплатити попередню оплату (авансовий платіж) в строк до 24.07.2017, на залишок боргу в сумі 1 215 984 грн покупцю надається товарний кредит. 
Товарний кредит по даному договору надається на умовах сплати 18% річних. 
8.          Позивач виписав відповідачу рахунок на оплату замовлення від 24.07.2017 №747 на суму 1 737 120 грн.
9.          Згідно з видатковою накладною від 25.07.2017 №495 позивач поставив відповідачу відповідно до договору від 15.05.2017 товар на суму 1 737 120 грн.
10.          Покупець здійснив оплату даного товару частинами, а саме:
01.11.2017 - 167 177,92 грн (вказані кошти зараховані в рахунок погашення авансового платежу);
17.11.2017 - 1 000 000 грн (кошти в розмірі 353 958,08 зараховані в рахунок погашення авансового платежу, решта 646 041,92 грн - в рахунок погашення залишку боргу);
22.11.2017 - 569 942,08 грн (кошти зараховані в рахунок погашення залишку боргу) (згідно з наданими виписками по оборотно-сальдовій відомості по рахунку).

Обґрунтування позову 
11.          23.03.2018 ТОВ "Агро Маркетинг Груп" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Оскар Агро Трейд" про стягнення 564 013,53 грн, з яких пеня - 102 177,90 грн, інфляційні втрати - 55   394,80 грн, проценти за користування товарним кредитом - 28 170,27 грн, проценти за користування товарним кредитом - 218 111,81 грн, збитки - 160 158,75 грн.
12.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір поставки №3013 від 15.05.2017, відповідач оплатив поставлену продукцію з порушенням строків, а тому у позивача відповідно до приписів законодавства та умов договору виникло право на нарахування:
- пені у розмірі 102 177,90 грн, 
- процентів (18%) за користування товарним кредитом - 28 170,27 грн, 
- процентів (55%) за користування товарним кредитом - 218 111,81 грн, 
- збитків - 160 158,75 грн 
13.          - інфляційних втрат у розмірі 55 394,80 грн, нарахованих на суму 1   737   120   грн на підставі частини другої статті 625 ЦК України.
14.          12.04.2018 ТОВ "Оскар Агро Трейд" звернулося до суду із зустрічним позовом до ТОВ "Агро Маркетинг Груп"      про визнання недійсним п. 7.1 договору поставки від 15.05.2017 №3013. 
15.          Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що визначення в договорі збитків в твердій грошовій сумі суперечить нормам чинного законодавства. Чинними правовими нормами визначено, що розмір збитків, які завдані порушенням зобов'язання, підлягає доказуванню кредитором в загальному порядку. Встановлення в договорі збитків в твердій грошовій сумі фактично звільняє від доказування їх розміру і суперечить самому змісту поняття збитки і порядку їх розрахунку, який міститься в законодавстві.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
16.          31.05.2018 рішенням Господарського суду Івано-Франківської області частково задоволено позов ТОВ "Агро Маркетинг Груп" до ТОВ "Оскар Агро Трейд" про стягнення 564 013,53 грн, з яких пеня - 102 177,90 грн, інфляційні втрати - 55 394,80 грн, проценти за користування товарним кредитом (18%) - 28 170,27 грн, проценти за користування товарним кредитом (55%) - 218 111,81 грн, збитки - 160 158,75 грн. 
Стягнуто з ТОВ "Оскар Агро Трейд" на користь ТОВ "Агро Маркетинг Груп":
-      299 389,34 грн, з яких пеня - 100 721, 58 грн, 
- інфляційні втрати - 55 394,80 грн, нараховані на суму 1   737   120   грн на підставі частини другої статті 625 ЦК України. 
- проценти за користування товарним кредитом (18%) - 28 170,27 грн, 
- проценти за користування товарним кредитом (55%) - 115 102, 69 грн, 
- а також 2 728, 84 грн      судового збору. 
Відмовлено в позові в частині стягнення з ТОВ "Оскар Агро Трейд" збитків у розмірі 160 158, 75 грн, пені в розмірі 1 456, 32 грн, процентів за користування товарним кредитом (55%) - 103 009, 12 грн, всього - 264   624,19 грн.
17.          Задоволено зустрічний позов ТОВ "Оскар Агро Трейд" до ТОВ "Агро Маркетинг Груп" про визнання недійсним п. 7.1 договору поставки від 15.05.2017 №3013. Визнано недійсним п. 7.1 договору поставки від 15.05.2017 №3013, який укладено між ТОВ "Агро Маркетинг Груп" та ТОВ   "Оскар Агро Трейд".
18.          Судове рішення у справі мотивоване      ч. 2 ст. 22,      ст.ст.203, 207, 215, 525, 526, 530, 538, 549, ч. 6 ст. 625, ч. 6 ст. 623, п. 2 ч. 1 ст. 664, ч. 2 ст. 692, ч. 1 ст. 693, ч. 1 ст. 694, 712 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст.ст. 67, 173, 174, ч. 1 ст. 179, ч. 1 ст. 193, 230, 224, ч. 1 ст. 225, ч. 6 ст. 232      Господарського кодексу України (надалі - ГК України), і зроблено висновок, що позивач за первісним позовом належним чином виконав договірні зобов'язання і передав відповідачу товар (25.07.2017), а відповідач у встановлені строки оплату товару не провів, а тому з відповідача підлягає стягненню в загальному розмірі 55 394,80 грн інфляційних втрат, 100 721,58 грн пені, проценти за користування товарним кредитом (18%) - 28 170,27 грн, проценти за користування товарним кредитом (55%) - 115 102, 69 грн. Відмовлено в позові в частині стягнення з ТОВ "Оскар Агро Трейд" збитків у розмірі 160 158, 75 грн, пені в розмірі 1   456, 32 грн як невірно нарахованих. 
19.          Також місцевим господарським судом зроблено висновок, що умова договору, в якому сторони встановили збитки у відсотковому співвідношенні від суми порушеного зобов'язання суперечить приписам законодавства, якими врегульовується саме поняття збитків, їх характер, порядок нарахування і стягнення, а тому зустрічний позов про визнання недійсним п. 7.1 договору поставки від 15.05.2017 №3013 слід задовольнити. Як наслідок, в первісному позові в частині вимог щодо стягнення збитків в розмірі 160 158,75 грн, які нараховані на підставі п. 7.1 договору, слід відмовити як      недоведених.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
20.          24.07.2018 постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2018 у цій      справі скасовано      в частині стягнення 55 394,80 грн інфляційних втрат і в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовної вимоги про стягнення 55 394,80 грн інфляційних втрат відмовлено, у зв'язку з чим викладено абзаци 2 і 3 резолютивної частини рішення у наступній редакції: "Стягнути з ТОВ "Оскар Агро Трейд" на користь ТОВ "Агро Маркетинг Груп" 243 994,54 грн, з яких: 
- пеня -       100 721,58 грн, 
- проценти за користування товарним кредитом (18%) - 28 170,27 грн, 
- проценти за користування товарним кредитом (55%) - 115 102,69 грн. 
Відмовити в позові в частині стягнення з ТОВ "Оскар Агро Трейд": 
- збитків у розмірі 160 158,75 грн,
- пені в розмірі 1 456,32 грн, 
- інфляційні втрати - 55   394,80 грн,      
- процентів за користування товарним кредитом (55%) - 103 009,12 грн, всього 320018,99 грн." В решті судове рішення залишено без змін.
21.          Відмовляючи в задоволенні первісних позовних вимог про стягнення 55   394,80 грн інфляційних втрат суд апеляційної інстанції послався на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/11249/17, відповідно до якої офіційний індекс інфляції, який розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти , а тому  індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня,  іноземна валюта індексації не підлягає, а норма частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. А у випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. 
22.          Апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що у даному випадку у специфікації вказано грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті (долара США) до якої, згідно з п. 5.7 Договору застосовуються ті ж самі умови Договору, що й до Євро, зокрема п.п. 5.1, 5.5 Договору щодо індексації суми платежів. Таким чином, суд апеляційної інстанції з посиланням на зазначену вище правову позицію дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 55 394,80 грн не підлягають задоволенню. 
23.          Також апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій в порядку статей 233 ГК України та ч. 3 статті 551 ЦК України. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
24.          16.08.2018 ТОВ "Агро Маркетинг Груп" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 та залишити в силі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2018, а також здійснити розподіл судових витрат. При цьому скаржник зазначає, що оскаржує постанову суду апеляційної інстанції лише в частині відмови у стягненні 55 394,80 грн інфляційних втрат. 
25.          Скаржник вважає, що апеляційний господарський суд при ухвалення постанови порушив ст.ст. 7, 8, 9, 11, 13-15, 42, 74, 238 ГПК України. Не погоджуючись із відмовою в стягненні інфляційних втрат скаржник посилається на статтю 625 ЦК України та статтю 230 ГК України та зазначає, що інфляційні втрати не відносяться до штрафних санкцій, а тому не можуть бути скасовані шляхом зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій. 

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
26.          Відзиву на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходило. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
27.          Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. В касаційній скарзі ТОВ "Агро Маркетинг Груп" оскаржує постанову суду апеляційної інстанції лише в частині відмови у стягненні 55   394,80 грн інфляційних втрат.
28.          Розглянувши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на наступне. 
29.          Звертаючись із первісним позовом ТОВ "Агро Маркетинг Груп" зокрема просило суд стягнути з ТОВ "Оскар Агро Трейд" 55   394,80 грн інфляційних втрат, які нараховані позивачем на суму 1   737   120   грн за поставлений товар, що вказана в специфікації та рахунку на оплату замовлення, на підставі частини другої статті 625 ЦК України.
30.          Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
31.          Як вказувалося вище суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові  зазначив, що у даному випадку у специфікації вказано грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті (долара США) до якої, згідно з п. 5.7 Договору застосовуються ті ж самі умови Договору, що й до Євро, зокрема п.п. 5.1, 5.5 Договору щодо індексації суми платежів, та з посиланням на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/11249/17, дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 55 394,80 грн не підлягають задоволенню. 
32.          Однак у справі № 910/11249/17 предметом позовних вимог зокрема було стягнення курсової різниці; 3% річних, які нараховані на суму курсової різниці за період з 01.03.2017 по 19.04.2017; 3% річних, які нараховані на борг за період з 04.02.2016 по 15.02.2017; інфляційних втрат, які нараховані на борг за період з 04.02.2016 по 15.02.2017; 3% річних, які нараховані на борг за період 16.02.2017 по 28.02.2017 та обґрунтовані невиконанням відповідачем рішення господарського суду від 16.05.2016 (яке було фактично виконано відповідачем лише 01.03.2017) про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки, за умовами якого розрахунки за поставлений товар здійснюються у гривнях за курсом НБУ до долара США.
33.          У справі № 910/11249/17 Верховним Судом наголошено на неможливості коригування на курсову різницю боргу, який стягнуто за судовим рішенням у гривневому еквіваленті. При цьому Судом визнано обґрунтованим застосування статті 625 ЦК України та вказано, що є необґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо неможливості нарахування інфляційних витрат за період від дня наступного за днем, на який було розраховано у гривневому еквіваленті суму позову (03.02.2016) до дати фактичного виконання судового рішення.
34.          Натомість у даній справі № 909/233/18 позивач за первісним позовом не просить суд стягнути з відповідача суму боргу, збільшену на курсову різницю. Заявлені позивачем суми інфляційних втрат за прострочення відповідачем обов'язку з оплати поставленого товару нараховані на суму 1   737 120 грн, яка визначена в специфікації до договору від 15.05.2017 та рахунку на оплату замовлення від 24.07.2017. 
35.          Таким чином, посилання суду апеляційної інстанції на правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №   910/11249/17 є безпідставним, оскільки у справі №   910/11249/17 та у даній справі № 909/233/18 предмети позовів є різними, а правовідносини не є подібними. 
36.          Вирішуючи даний спір у справі № 909/233/18 в частині позовних вимог ТОВ "Агро Маркетинг Груп" про стягнення з відповідача 55 394,80 грн інфляційних втрат на підставі частини другої статті 625 ЦК України, суд першої інстанції, встановивши прострочення виконання покупцем своїх зобов'язань за договором в частині своєчасної оплати поставленого товару, перевіривши наданий позивачем розрахунок сум, дійшов обґрунтованих висновків про задоволення первісного позову в цій частині. 
37.          При цьому колегія суддів зауважує, що посилання скаржника на порушення апеляційним господарським судом положень статті 233 ГК України та  частини третьої статті 551 ЦК України при відмові у стягненні з відповідача за первісним позовом суми інфляційних втрат на підставі частини другої статті 625 ЦК України є помилковим. 
38.          З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішив спір у справі. Переглядаючи справу в апеляційному провадженні господарський суд апеляційної інстанції дійшов власних необґрунтованих висновків, наслідком чого стало скасування законного та обґрунтованого рішення місцевого господарського суду. 
39.          Відповідно до статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Б.           Висновки щодо застосування норми права
40.          Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 

В.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
41.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про задоволення касаційної скарги, скасування постанови апеляційного господарського суду в оскаржуваній частині у даній справі та залишення в силі рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
42.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 4 частини першої статті 308, статтею 312 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" підлягає задоволенню, постанова Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 (в частині відмови у стягненні 55 394,80 грн пені) підлягає скасуванню, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2018 - залишенню в силі.

Г.      Розподіл судових витрат 
43.          Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. У зв'язку із задоволенням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на відповідача. 

          Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 4 частини першої статті 308,  статтею 312, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" задовольнити. 
2.          Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 (в частині відмови у стягненні 55 394,80 грн пені) скасувати, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2018 у справі №   909/233/18  залишити в силі.
3.          Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро Трейд"  (76495, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, село Хриплин, вулиця Автоливмашівська, будинок 7, інд. код 38713244) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" (01001, м.   Київ, вул.  Грушевського, будинок 4, каб. 302, інд. код 39435221) 1   237,50 грн (одна тисяча двісті тридцять сім гривень 50 копійок) судового збору за подання касаційної скарги. 
4.          Доручити Господарському суду Івано-Франківської області видати відповідний наказ.
5.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. Пєсков
Судді                                                                                                    Л. Катеринчук 
                                                                                                    В. Погребняк