П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
28 листопада 2018 року
м. Київ
Справа № 607/6092/18
Провадження № 14-483цс18
ВеликаПалата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Лященко Н. П., 
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року (суддя Черніцька І. М.) та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 05 червня 2018 року (судді Парандюк Т. С., Дикун С. І., Храпак Н. М.)
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди,
УСТАНОВИЛА:
У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради та просив стягнути з відповідача 200 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначав, що він є єдиним засновником та власником Приватного малого підприємства «Галактика» (далі -  ПМП «Галактика»). 15 березня 2001 року Тернопільська міська рада надала ПМП «Галактика» в постійне користування 0,7 га землі за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування                  12-квартирного житлового будинку. 16 серпня 2016  року ОСОБА_3 у черговий раз звернувся до Тернопільської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування             12-квартирного житлового будинку. Листом від 14 вересня 2016 року за № 2596/08 відповідач повідомив ПМП «Галактика» про відсутність можливості задовольнити клопотання, оскільки заявник не подав повного пакету документів. 
Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 10 листопада 2017 року визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, оформлену листом від 14 вересня 2016 року № 2596/08, та зобов'язано відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради підготувати й подати в установленому законом порядку на розгляд сесії Тернопільської міської ради проект рішення щодо звернення ПМП «Галактика» про надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-квартирного житлового будинку. 
Позивач вважає, що протиправною відмовою, оформленою листом від 14 вересня 2016 року № 2596/08, та протиправними діями відповідача, принижено його честь, гідність та ділову репутацію, а також ділову репутацію ПМП «Галактика», чим завдано йому значної моральної шкоди, на відшкодування якої просив стягнути з відповідача 200 тис. грн. 
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 відмовлено та роз'яснено позивачу право на звернення до суду з указаними позовними вимогами в порядку господарського судочинства.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що спірні правовідносини стосуються відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача - Тернопільської міської ради не ОСОБА_3 як фізичній особі, а юридичній особі - ПМП «Галактика», тому спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства і відноситься до юрисдикції господарських судів.
Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 05 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року залишено без змін. 
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що спір існує між двома юридичними особами: ПМП «Галактика» та Тернопільською міською радою, а не між ОСОБА_3 як фізичною особою та відповідачем, тому підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.  
У липні 2018 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 05 червня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на розгляд до суду першої інстанції.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди передчасно та неправильно визначили характер правовідносин, не звернули уваги на предмет заявленого позову. Вказаний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а повинен вирішуватися за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої йому як фізичній особі - власнику ПМП «Галактика». 
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали.
Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався. 
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 20 вересня 2018 року призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.  
Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.
Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 17 жовтня 2018 року передав справу на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції. 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року зазначену справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи в межах підстав оскарження, встановлених частиною шостою статті 403 ЦПК України, ВеликаПалата Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. 
Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. 
Частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з пунктом 14 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.
Положеннями частини п'ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди, зазначивши, що, на його думку, незаконними діями сторони відповідача завдано шкоди йому особисто та ПМП «Галактика», єдиним власником якого він є.
У касаційній скарзі ОСОБА_3 наголосив, що він звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої йому як фізичній особі, з метою захисту власних інтересів. 
Відповідно до частин першої та третьої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
ЦПК України не передбачає обмежень щодо розгляду спору між фізичною і юридичною особами про відшкодування моральної шкоди в порядку цивільного судочинства. 
У ГПК України визначено право виключно юридичної особи звертатися до суду з подібними, однак не тотожними вимогами (пункт 14 частини першої статті 20 цього Кодексу). 
Разом з тим визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу. Натомість установлення обґрунтованості позову - це обов'язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Таким чином, з огляду на суб'єктний склад спору, предмет позову та характер спірних правовідносин Велика Палата Верховного Суду вважає, що спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про його належність до юрисдикції господарських судів України.
Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 05 червня 2018 року прийнято з порушенням норм процесуального права, тому касаційна скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою, зазначені судові рішення слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено: якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
ОскількиВелика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що справу необхідно направити до суду першої інстанції, Верховний Суд не здійснює розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 402-404, 409, 406, 411, 416 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 05 червня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач   Н. П. Лященко |
Судді: | | Н. О. Антонюк | | Л. М. Лобойко
| | С. В. Бакуліна | | О. Б. Прокопенко
| | В. В. Британчук | | Л. І. Рогач
| | Д. А. Гудима | | І. В. Саприкіна
| | В. І. Данішевська | | О. М. Ситнік
| | О. С. Золотніков | | О. С. Ткачук
| | О. Р. Кібенко | | В. Ю. Уркевич
| | В. С. Князєв | | О. Г. Яновська