Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

                                                                                Справа № 650/1798/18
провадження № 2-а/650/2/19

Р І Ш Е Н Н Я
 
І м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2019 року         Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого судді - Коваля В.О.,
        за участю секретаря - Пилипенко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Велика Олександрівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області Ільїн Юрія Олександровича про скасування постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2018 року № 05-11/143,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить визнати дії Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області Ільїн Юрія Олександровича, щодо складання постанови від 18.10.2018 року № 05-11/143 незаконними.
Скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2018 року № 05-11/143.
Позов мотивований тим, що вказана постанова державного виконавця є незаконною з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення № 16035 складено з порушеннями процесуальних норм в подальшому при оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення в порушення п. 2.4 інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення інспектором Ільїним Ю.О. не в повній мірі викладено суть правопорушення, а саме без опису суті правопорушення, що повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність. 
Також позивач зазначає, що при складанні протоколу № 16035 не виконано вимоги ст. 280 КУпАП, вимоги якої узгоджується п. 3.4 інструкції з оформлення органами Державної екологічної  інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення не визначено та не досліджено чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, 
що мають значення для правильного вирішення справи. Так відповідач при винесенні постанови від 18.10.2018 року № 05-11/143 про притягнення до адміністративної відповідальності не врахував, що спиляні дерева є сухими аварійними та такими, що створюють небезпеку, як і не було враховано того факту, що мешканці будинку біля якого знаходилися спиляні дерева зверталися до органі місцевого самоуправління з вимогою вжити заходів з приводу знаходження дерев які створюють небезпеку для здоров'я та життя людей тобто є аварійними деревами, при цьому з дерев падало гілля, а ніяких дій з приводу колективного звернення здійснено не було. 
У відзиві на позов, поданому 26.11.2018 року та 03.12.2018 року відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог вказавши на їх необґрунтованість. 
Відзив мотивований тим, що інспектором Державної екологічної інспекції у Херсонській області Ільїн Юрієм Олександровичем правомірно винесено постанову від 18.10.2018 року № 05-11/143 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, в позові просять відмовити за його необґрунтованістю.
На судове засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала просила задовольнити з підстав зазначених в останньому, вказавши, що ОСОБА_1 було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням порядку притягнення та без всебічного повного дослідження обставин справи за відсутності суворого додержання законності.
На судове засіданні позивача ОСОБА_1 позов підтримав просив задовольнити з підстав зазначених в останньому, вказавши, що 29.09.2018 року до нього звернувся депутат ОСОБА_4 з колективним зверненням мешканців будинку проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 в якому було прохання про негайне спилювання дерев які є сухими та за висотою є вищими ніж двоповерховий будинок. Мешканці зверталися в різні інстанції але їм ніхто не допоміг, і ОСОБА_4 як депутата мешканці будинку попросили знайти людини яка вирішить питання з деревами так як останні є небезпечними. 
ОСОБА_1 вказав, що він 30.09.2018 року поспилював верхівки дерев які були сухі та трухляві. При спилюванні дерев було встановлено, що останні належать ОСОБА_5 їм близько 35 років в діаметрі близько 50 см., пояснив, що здійснив спиляння гілля з дерев на прохання людей з наявними 12-ми підписами в зверненні та прохання депутата ОСОБА_4, при цьому дійсно розумів, що вказані дерева є аварійними небезпечними для людей. Також просив суд звернути увагу, що дерева були спиляні саме 30.09.2018 року а в протоколі на підставі якого твинесено оскаржувану постанову зазначено дату спиляння дерев 06.10.2018 року, хоча 06.10.2018 року він прийшов щоб зібрати гілки з спиляних дерев які спиляв саме 30.09.2018 року, що вказує на абсолютну відсутність з боку уповноваженої особи, що склала протокол дій спрямованих на повне всебічне врахування обставин можливого правопорушення та відсутність самої події правопорушення в дату зазначену в протоколі.
Також в протоколі відсутні відомості кому належали дерева, не вказано на якій території знаходяться дерева у відповідності до п. 5.5 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» . Також позивач при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення клопотав про долучення до матеріалів фото дерев, долучення свідка ОСОБА_4, звернення громадян, що інспектором було проігноровано.
На судове засіданні відповідач Ільїн Ю.О. позов не визнав суду пояснив, що оскаржувану постанову вважає законною з підстав зазначених у відзиві.
На судове засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 29.09.2018 року нею була подана заява до депутата ОСОБА_4 про вирішення аварійної обстановки з деревами яку було вирішено ОСОБА_1 30.09.2018 року шляхом спиляння двох дерев які він пиляв частинами які склав хазяйці дерев ОСОБА_7 у її двір. З заявою про вирішення проблеми з деревами вона зверталася до голови селищної ради де секретар селищної ради їй відповіла, що це не їхня справа і селищна рада до цього не має відношення так як дерева знаходяться на присадибній ділянці громади.
На судове засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що до нього звернулася ОСОБА_6 з заявою мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_1, з проханням вирішення аварійної обстановки з сухими деревами, які знаходяться за вказаною адресою біля двоповерхового будинку і з яких 29.09.2018 року зламалася велика гілка і впала, 30.09.2018 року ОСОБА_4 зателефонував с приводу вказаного питання в селищну раду однак на дзвінок ніхто не відповів, оскільки діяти необхідно було швидко він попросив ОСОБА_1 спиляти аварійні небезпечні дерева, які останній спиляв саме 30.09.2018 року та склав їх 06.10.2018 року, вказані дерева були сухі та трухляві. 
На судове засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що надала дозвіл ОСОБА_1 поспилювати сухі дерева які знаходилися на її території прибудинкової ділянки які він 30.09.2018 року поспилював, дерева були сухі та трухляві з великою кількістю зламаних гілок.
Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та вивчивши наведені сторонами доводи суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з огляду на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень органів державної влади.
Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями з боку владних органів під час реалізації ними своїх повноважень.
Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону. Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.
Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, встановлено, що  у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно ч.1 ст.3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:  спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Постановою Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області Ільїн Ю.О. № 05-11/143 від 18.10.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425, 00 грн., за ст. 153 КУпАП, за те, що останній пошкодив дерево породи «в'яз» з діаметром стовбура 56 см., до ступеня не припинення росту.
Частина 2 статті 77 КАС України вказує, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зі змісту даної статті закону вбачається, що законодавець покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.
Тому відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності. Позивач не зобов'язаний доводити ці обставини.
Враховуючи приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд не може перекласти тягар доказування протиправності оскаржуваного акта індивідуальної дії на позивача.
Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.
Із поданого відповідачем відзиву на позовну заяву убачається, що останній позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки він діяв у відповідності до закону, а позивачем було порушено вимоги ст. 153 КУпАП, а саме 06.10.2018 року було здійснено незаконне, тобто без відповідного ордеру спилювання дерев породи в'яз за адресою: АДРЕСА_1. 06.10.2018 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 10035 на підставі якого 18.10.2018 року було винесено постанову Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області Ільїн Ю.О. № 05-11/143 якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425, 00 грн., за ст. 153 КУпАП, за те, що останній пошкодив дерево породи «в'яз» з діаметром стовбура 56 см., до ступеня не припинення росту.
В судовому засіданні поясненнями позивача та свідків достовірно встановлено, що ОСОБА_1 саме 30.09.2018 року поспилював верхівки дерев які були сухі та трухляві гілля з яких систематично падали під будинок тобто дерева були аварійними та небезпечними для людей. Неодноразові звернення мешканців будинку до органів місцевого самоврядування від 26.12.2018 року та 29.09.2018 року ситуацію не змінили, допитані особи вказали, що дерева були спиляні саме 30.09.2018 року тобто в протоколі № 16035 зазначено дату вчинення правопорушення яка не відповідає дійсності в постанові № 05-11/143 від 18.10.2018 року взагалі в порушення вимог ст. 283 КУпАП не наведено опис обставин, установлених під час розгляду справи, а наявне лише загальне визначення порушення яке не відповідає точному визначенню у диспозиції ст. 153 КУпАП без посилання на дату вчинення можливого правопорушення.
В судовому засіданні було досліджено Наказ від 05.10.2018 року про відрядження Ільїна Ю. до Великоолександрівського району на одну добу, а саме 06.10.2018 року, який також вказує на неможливість фіксування спилювання дерев яке в дійсності відбулося 30.09.2018 року доречи слід вказати, що відповідач не дивлячись на обов'язок навести докази правомірності рішення жодним чином не спростував твердження позивача про невідповідність дат спилювання дерев. 
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.
Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Враховуючи наведене в протоколі наведено не вірну дату правопорушення відтак останнє за вказаних обставин не відбувалося, що вказує на відсутність самої події правопорушення.
Вказані недоліки, судом не можуть бути виправлені з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, які встановлені під час розгляду справи, оскільки суд при розгляді будь-якої справи повинен зберігати неупередженість і забезпечувати змагальність процесу, що в свою чергу виключає можливість здійснення будь-яких дій з боку суду спрямованих на збирання доказів, ініціювання їх дослідження, уточнення або зміну формулювання правопорушення.
Такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
Вказані висновки викладені Європейським судом справедливості у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), які у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов'язковими до застосування.
Суд змушений в котре звернути увагу на те, що в своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід'ємним елементом права особи на справедливий суд констатований у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.
Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, сумніви, щодо щодо їх достовірності відсутні.
Позивач стверджує, що в даному випадку його вина не підтверджена жодними доказами у визначеному законом порядку тобто у відповідності до ст.251 КУпАП, що є обов'язком суб'єкта владних повноважень, довести вину особи, та прийняти об'єктивне та законне рішення щодо її відповідальності, так відсутні свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки чи будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.
Отже, в межах заявлених вимог, суд встановив, що предметом даного адміністративного позову є скасування постанови від 18.10.2018 року № 05-11/143 з підстав процесуального порушення порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, та винесення постанови відповідачем без жодних доказів щодо обґрунтованості свого рішення, зміст постанови фактично базується лише на суб'єктивному погляді особи, яка її виносила, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України суд дійшов висновку, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що пояснення учасників справи та свідків узгоджуються з доказами наявними в матеріалах справи, які в свою чергу є належними та допустимими та які свідчать про відсутність вчинення правопорушення ОСОБА_1 зазначеного в оскаржуваній постанові правопорушення на підтвердження вчинення якого відповідачем не надано жодних доказів які б спростовували пояснення позивача та свідків та наданих ними доказів. Відтак особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається добросовісною, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Керуючись наведеними положенням законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області Ільїн Юрія Олександровича про скасування постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2018 року № 05-11/143 - задовольнити повністю.
Визнати дії Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області Ільїн Юрія Олександровича, щодо складання постанови від 18.10.2018 року № 05-11/143 незаконними.
Скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2018 року № 05-11/143.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.  
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була  подана  у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили  після закінчення апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 22 січня 2019 року.

       Суддя:                                                                         В.О.Коваль