ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
6 червня 2018 року
 
м. Київ
 
справа № 127/7054/16
 
провадження № 61-808св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Стрільчука В. А., 
суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Ступак О. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4;
відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 8 вересня 2016 року, ухвалене у складі судді Прокопчук А. В., і ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року, постановлену колегією у складі суддів: Рибчинського В. П., Голоти Л. О., Шемети Т. М.,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння. 
Обґрунтував позовні вимоги тим, що з 5 липня 1989 року по 2 квітня 2014 року проживав за адресою реєстрації місця свого проживання у квартирі АДРЕСА_1. Зазначена квартира складає загалом 9/50 часток вказаного будинку, належить порівну відповідачам ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які набули її у приватну власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 12 лютого 1999 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Миронюк Н. В.; право власності зареєстроване у Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації. Протягом указаного періоду часу позивач проживав у зазначеній квартирі разом з відповідачами, що не заперечується ними. 
Зазначав, що не є членом сім'ї відповідачів, не перебував з жодною з них у фактичних шлюбних відносинах, що встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/7158/15-ц від 28 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 19 листопада 2015 року. 
Під час проживання у зазначеному жилому приміщенні набув у власність на законних підставах рухоме майно і предмети побуту: грунтофрез GRUNTEK BK550 вартістю 4950 грн, котел опалювальний газовий КС-ГВ-125S вартістю 2500 грн, кольоровий телевізор SAMSUNG вартістю 3000 грн, супутникову антену вартістю 800 грн, слюсарний інструмент (газові ключі № 1, № 2, № 3, накидні ключі від 6 мм до 27 мм, тиски) вартістю 400 грн, каструлі емальовані білі у кількості 4 шт. вартістю 600 грн, посуд (тарілки фарфорові у кількості 10 шт., ложки столові у кількості 10 шт., виделки у кількості 10 шт.) вартістю 300 грн, постільну білизну (комплект біло-жовтий у кількості 2 шт., комплект темно-синій у кількості 2 шт. - підковдра, простирадло, наволочки) вартістю 1200 грн, простирадла махрові жовто-сині у кількості 2 шт. вартістю 400 грн, подушки пір'яні пухові у кількості 2 шт. вартістю 800 грн, ковдру пухову білу вартістю 600 грн, покривало диванне темно-коричневе вартістю 300 грн та бутлі скляні ємністю 20 л кожен у кількості 3 шт. вартістю 360 грн - усього на загальну суму 16 210 грн. 
У зв'язку із виселенням із вказаного жилого приміщення витребовує указане майно із незаконного володіння відповідачів. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 8 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. 
Відмову у задоволенні позову суд мотивував недоведенням позивачем заявлених позовних вимог, зокрема, як набуття права власності на це майно, так і його використання відповідачами.  
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від12 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності використання відповідачами спірного майна, оскільки вважав, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі всебічного і повного з'ясування обставин справи.
1 листопада 2016 року ОСОБА_4 подана касаційна скарга, у якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд. 
Заявник обґрунтовує касаційну скаргу тим, що судами попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень порушено норми процесуального права, не встановлено обставини, за яких майно заявника вибуло з його володіння; звертає увагу на вирішення справи у суді апеляційної інстанції у відсутності ОСОБА_6
Заперечень на касаційну скаргу не надходило.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у справі. 
Відповідно до пункту шостого розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України). 
Відповідно до підпункту четвертого пункту першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 призначено до судового розгляду.
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 5 липня 1989 року по 2 квітня 2014 року ОСОБА_4 мешкав у квартирі АДРЕСА_1. 
Зазначена квартира складає загалом 9/50 часток вказаного будинку і належить порівну (по 9/25 часток) ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які набули її у приватну власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12 лютого 1999 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Миронюк Н. В.; право власності зареєстроване у Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації.
Протягом указаного періоду часу позивач проживав у зазначеній квартирі разом з відповідачами, що ними не заперечується. 
З рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/7158/15-ц від 28 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 19 листопада 2015 року, суди встановили, що заявник не є членом сім'ї відповідачів і не перебував із відповідачем ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах.
З поданих позивачем доказів суд апеляційної інстанції встановив факт придбання ОСОБА_4 грунтофреза GRUNTEK BK550, котла     опалювального    газового КС-ГВ-125S, кольорового телевізора SAMSUNG і цифрового супутникового приймача. Доказів придбання іншого спірного майна і предметів побуту: слюсарних інструментів (газові ключі № 1, № 2, № 3, накидні ключі від 6 мм до 27 мм, тиски), каструль емальованих білих у кількості 4 шт., посуду (тарілки фарфорові у кількості 10 шт., ложок столові у кількості 10 шт., виделки у кількості 10 шт.), постільної білизни (комплект біло-жовтий у кількості 2 шт., комплект темно-синій у кількості 2 шт. - підковдра, простирадло, наволочки), простирадл махрових жовто-синіх у кількості 2 шт., подушок пір'яних пухових у кількості 2 шт., ковдри пухової білої, покривала диванного темно-коричневого, бутлів скляних ємністю 20 л кожен у кількості 3 шт., позивач не надав. 
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (статті 328 ЦК України).
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів власності.
Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на спірне майно і його знаходження у володінні відповідача. 
Встановивши відсутність доказів придбання ОСОБА_4 спірних предметів побуту, щодо витребування яких він звернувся до суду, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно відмовив ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог про витребування цього майна.
Оскільки позивач доказів дійсного знаходження грунтофреза GRUNTEK BK550, котла опалювального газового КС-ГВ-125S, кольорового телевізора SAMSUNG і цифрового супутникового приймача у належній відповідачам квартирі АДРЕСА_1 не надав, тобто не довів факт володіння цим майном ОСОБА_5 і ОСОБА_6, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні відповідних позовних вимог.
Касаційний суд відхиляє доводи заявника про неповноту з'ясування судами обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме обставин, за яких спірне майно вибуло із його володіння, так як ОСОБА_4 не довів залишення витребовуваного ним майна у квартирі АДРЕСА_1 після припинення проживання у ній, а відповідачі проти володіння цим майном і його витребування від них заперечують. 
Твердження заявника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального законодавства у зв'язку із розглядом справи за відсутності відповідача ОСОБА_6 помилкові, оскільки під час перегляду справи апеляційним судом у судовому засіданні брав участь представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8
За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалили судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 410 ЦК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій без змін.
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення. 
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 8 вересня 2016 року і ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.  
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | В. А. Стрільчук
Судді: | С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов А. С. Олійник О. В. Ступак