П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2018 | Справа №607/25729/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 вул. Лесі Українки Тернопільського району Тернопільської області, 

за ч.1 ст.180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

В С Т А Н О В И В : 

08.11.2018 р. о 23 год. 00 хв. завідуюча клубом с. Застав’я, що по вул. Шевченка, гр. ОСОБА_1 допустила перебування неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у вищевказаному закладі без супроводу батьків чи особи, яка його б супроводжувала і несла за нього персональну відповідальність.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнала та щиро розкаялася.
Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 054029 від 23.11.2018 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.11.2018 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.11.2018 р.
За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.180-1 КУпАП, а саме, порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування, а тому, її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.
При накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставину, яка пом’якшує відповідальність за адміністративне правопорушення – це щире розкаяння винної, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою вона притягується до відповідальності.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.
Керуючись ст. 33, 34, 35, 40-1, ч.1 ст.180-1, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, - 

П О С Т А Н О В И В : 

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста п’ятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п’ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. 
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суддя | ОСОБА_4