Постанова
Іменем України
 
30 січня 2019 року
м. Київ
 
справа № 758/13303/16-ц
провадження № 61-35921св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,  
 
учасники справи:
позивач –   ОСОБА_1 ,
відповідачі: Київська міська державна адміністрація, Подільська районна в                м. Києві адміністрація,
третя особа – Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського  районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року в складі судді: Супрун Г. Б. та постанову Апеляційного суду           м. Києва від 11 квітня 2018 року в складі колегії суддів: Шебуєвої В. А.,               Оніщука М. І., Українець Л. Д.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Подільської районної у м. Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії.
 
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що він є учасником бойових дій, призивався з Подільського військкомату до безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності та територіальної цілісності України в період з 12 серпня 2015 року по 19 грудня 2015 року та з 25 травня 2016 року по 29 липня 2016 року в Донецькій та Луганській областях, у зв`язку із чим має першочергове право на отримання житла. 
 
Будучи зареєстрованим і проживаючи в м. Кіровськ Луганської області та маючи статус внутрішньо-переміщеної особи, в січні 2016 року він звернувся до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Подільської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про взяття його на квартирний облік та забезпечення житлом, однак через відсутність реєстрації проживання у м. Києві в задоволенні його заяви було відмовлено. 
 
Посилаючись на статтю 34 ЖК УРСР, пункт 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року № 470, Закон України «Про статус ветеранів війни», пункт 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ОСОБА_1 просив визнати за ним право на позачергове отримання житла, постановку на квартирний облік та отримання житла як військовослужбовця, учасника бойових дій та внутрішньо-переміщеної особи незалежно від тривалості проживання в м. Києві; просив зобов`язати відповідачів здійснити дії з постановки його на квартирний облік за місцем призову в АТО – в Подільському районі м. Києва з січня 2016 року – дня звернення до Відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної державної адміністрації. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване безпідставністю заявлених вимог ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
 
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального та 
порушень норм процесуального права.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій 14 травня 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Подільського  районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року і  вирішити справу по суті.
 
Надходження касаційної скарги
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Подільського районного суду м. Києва.
 
10 серпня 2018 справа надійшла до Верховного Суду.
 
До Верховного Суду надійшов відзив Київської міської державної адміністрації на касаційну скаргу.
 
04 та 21 вересня 2018 року до Верховного Суду надійшли відповіді ОСОБА_1 на відзив.
 
Аргументи учасників справи
Доводи касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та порушили норми процесуального права.  
 
Відзив Київської міської державної адміністрації на касаційну скаргу, мотивований тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і справедливими, ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права. ОСОБА_1 не має статусу, який надає йому право для зарахування на квартирний облік без реєстрації місця проживання, оскільки позивач не перебуває на квартирному обліку, відсутні і підстави для забезпечення його тимчасовим житлом. Доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують.
 
Відповіді ОСОБА_1 на відзив мотивовані тим, що доводи відзиву є необґрунтованими та не заслуговують на увагу. 
 
Фактичні обставини справи 
 
Суди  встановили, що  ОСОБА_1 був  зареєстрований та  проживав у м. Кіровськ 
Луганської області, 22 серпня 2014 року Подільською РДА м. Києва його взято на облік як внутрішньо переміщену особу.

У період з 12 серпня 2015 року по 19 грудня 2015 року та з 25 травня 2016 року по 29 липня 2016 року ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО (довідка ВЧ НОМЕР_1 від 29 липня            2016 року № 2075). 
 
В 2016 році ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Подільської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою щодо забезпечення його житлом та зарахування його на квартирний облік.
 
Листом відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в                 м. Києві державної адміністрації від 02 червня 2016 року № 249, листами Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01 грудня 2015 року, 06 вересня 2016 року, 19 вересня 2016 року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що в м. Києві не створено фонд житла для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, а тому надати йому таке житло немає можливості, підстави для зарахування на квартирний облік відсутні, оскільки заявник не зареєстрований в м. Києві.
 
Позивач на квартирному обліку не перебуває, має посвідчення, видане 09 квітня 2016 року Управлінням персоналу штабу в/ч НОМЕР_2 , яке надає йому право на пільги для ветеранів війни – учасників бойових дій. ОСОБА_1 не перебуває на квартобліку в категорії «Учасники бойових дій, залучені до антитерористичної операції» в першочерговому списку потребуючих поліпшення житлових умов.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Відповідно до статті 42 ЖК УРСР жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першою статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
 
Згідно з ст. 38 ЖК УРСР порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
 
Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, – протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.
 
Згідно з частиною 8 статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень забезпечують надання у тимчасове користування внутрішньо переміщеним особам житлового приміщення або соціального житла, придатного для проживання, за умови оплати зазначеними особами відповідно до законодавства вартості житлово-комунальних послуг. 
 
Надання і користування житловими приміщеннями для тимчасового проживання регулюються Порядком формування фондів житла для тимчасового проживання та Порядком надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 422.
 
Суди встановили, що фонд житла для тимчасового проживання на час розгляду справи в м. Києві не створено.
 
Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання, врегульовано Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року             № 470 (далі – Правила).
 
Відповідно до пункту 8 Правил квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. 
 
Пунктом 13 Правил визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. 
 
Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема,  внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до  пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю  внаслідок  війни,  визначені в пунктах 11–14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені  абзацами  четвертим – восьмим, шістнадцятим – двадцять другим  пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів 
війни, гарантії їх соціального захисту» (підпункт 8 пункту 13 Правил).
 
Пунктом 15 Правил визначено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, а також осіб, зазначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил). Громадяни, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.  Умова про реєстрацію місця проживання, передбачена в абзаці першому цього пункту, не поширюється на громадян, тимчасово відсутніх у даному населеному пункті, якщо за ними за законом зберігається жиле приміщення.

Встановивши, що ОСОБА_2 обґрунтовано відмовлено в постановці на квартирний облік в Подільському районі м. Києва та у наданні житла, оскільки він не відноситься до громадян, які мають право на постановку на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов без вимоги наявності реєстрації місця проживання у відповідному населеному пункті, а на час виникнення спірних правовідносин позивач не був зареєстрований в м. Києві, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову                         ОСОБА_1 . 
 
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій – без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Подільського  районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 рокузалишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                Н. О. Антоненко
 
                                                                                                            В. І. Журавель
 
                                                                                                            В. І. Крат