Постанова
Іменем України 
13 грудня 2018 року
м. Київ
 
Справа № 1-192/2003
Провадження № 51-5457км18
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
Головуючого                                  ОСОБА_1 , 
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
засудженого                                   ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника                                       ОСОБА_7 , 
 
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 07 березня 2018 рокупро відмову у відкриті апеляційного провадження на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 року, якою засудженому ОСОБА_6 повернуто заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанцій обставини
 
За вироком Апеляційного суду Донецької області від 03 жовтня 2003 року                       ОСОБА_6 засуджено за п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України довічного позбавлення волі.
 
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Донецької області від 03 жовтня 2003 року.
 
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 року ОСОБА_6 повернуто зазначену вище заяву.
 
Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 року, вказуючи на її незаконність.
 
Ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області від 07 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою засудженого                   ОСОБА_6 , а апеляційну скаргу повернуто останньому.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6  просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що рішення судді апеляційної інстанції суперечить ст. 24, п. 3 ч. 1 ст. 392, ч. 2 ст. 467 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Позиції інших учасників судового провадження
 
Засуджений ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_7 підтримали подану касаційну скаргу та просили її задовольнити.
 
Прокурор ОСОБА_5 просила задовольнити касаційну скаргу засудженого.
 
Мотиви Суду
 
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку. 
 
Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
 
Частинами 2, 3 ст. 464 КПК України встановлено, що суддя перевіряє заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Якщо таку заяву не оформлено згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, відповідно до яких заява повертається у визначених цією статтею випадках.
Таким чином, на стадії вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами та перевірки заяви на відповідність вимогам ст. 462 КПК України процесуальним законом передбачено можливість прийняти рішення про відкриття провадження за такою заявою або про повернення її у встановлених ч. 3 ст. 429 КПК випадках. 
Положеннями ч. 3 ст. 429 КПК України встановлено, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Як убачається з матеріалів провадження, приймаючи рішення про повернення заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку відносно нього за нововиявленими обставинами, суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області вказав, що вона не відповідає вимогам ч. 4 ст. 462 КПК України, так як до неї не долучено копії заяви в кількості, необхідній для вручення всім учасникам процесу, копії вироку, про перегляд якого ставиться питання, матеріалів відновленого кримінального провадження, які мають суттєве значення. Одночасно в ухвалі вказано, що з наданих матеріалів не вбачається, що вирок щодо ОСОБА_6 ухвалений Слов`янським міськрайоннийм судом Донецької області чи районними судами м. Горлівки, справи яких підсудні Слов`янському міськрайонному суду Донецької області. 
 
Тобто, встановивши що заява не оформлена згідно з вимогами, передбаченими                         ст. 462 КПК України, суддя не застосував положення ч. 3 ст. 429 КПК України, та за наявності підстав для залишення її без руху і надання строку на усунення недоліків, передчасно прийняв рішення про її повернення. 
 
Також з ухвали місцевого суду вбачається, що пославшись на те, що вирок відносно ОСОБА_6 , про перегляд якого за нововиявленими обставинами він поставив питання, не ухвалювався Слов`янським міськрайонним судом, суддя одночасно вказав про відсутність підстав для відкриття провадження за вказаною заявою, та таким чином прийняв суперечливе за своїм змістом рішення.
Окрім того, недоліком заяви суддя вказав недолучення її копій, необхідних для вручення всім учасникам судового провадження, хоча ця вимога не поширюється на засуджених, які тримаються під вартою. 
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій наводив доводи щодо необхідності його скасування з огляду на те, що встановивши невідповідність його заяви вимогам ст. 462 КПК України, суд мав залишити її без руху, надавши строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків та, лише за умови їх не усунення, прийняти рішення про повернення заяви. 
 
Однак, суддя апеляційного суду, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України та ст. 467 КПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження, зазначивши, що діючим кримінальним процесуальним законом не передбачено апеляційного оскарження ухвали про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.  
 
З наведеним висновком судді апеляційного суду колегія суддів погодиться не може та вважає його рішення таким, що прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. 
 
Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64 Конституції України).
Стаття 55 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства – забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України «положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, слід розуміти так, що апеляційному оскарженню підлягають судові рішення за винятком випадків, коли таке оскарження заборонено законом» (абзац 7 п. п. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп у справі про апеляційне оскарження ухвал суду).
 
Згідно з вимогами ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
 
Право особи на оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», п. 96 Рішення від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції»).
 
Приймаючи рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 посилаючись на ч. 4 ст. 399 КПК України суддя апеляційного суду дійшов не правильного висновку, що ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 року оскарженню не підлягає, оскільки це рішення суперечить вимогам кримінального процесуального закону.
 
Таким чином, суддею апеляційного суду було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України  слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу судді апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. 
 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441 КПК України, Суд
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
 
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 07 березня 2018 року про відмову у відкриті апеляційного провадження на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 року, якою засудженому ОСОБА_6 повернуто заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами скасувати і призначити  новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                           ОСОБА_3