?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року 
м. Київ

Справа №  923/1536/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.,
за участю секретаря судового засідання - Співака С.В.,

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Херсонець",
представник боржника - не з'явився,
кредитор  - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк",
представник кредитора - Коновал Р.О. дов. б/н від 31.08.2018,
кредитор - Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області,
представник кредитора -  не з'явився, 
арбітражний керуючий Ракіна Алла Анатоліївна - особисто,
засновник ТОВ "ВП "Херсонець" - ОСОБА_6,
уповноважена особа засновника - ОСОБА_7 (довіреність від 22.12.2017),

розглянув касаційну скаргу арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни 
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 (щодо скарги на дії ліквідатора)
у складі колегії суддів: Лашин В.В.(головуючий), Будішевська Л.О., Мишкіна М.А.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Херсонець"
про визнання банкрутом

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.09.2015, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Херсонець" (далі - ТОВ "ВП "Херсонець", боржник) порушено провадження у справі №   923/1536/15 про банкрутство, в порядку передбаченому ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

2. Постановою господарського суду Херсонської області у цій справі від 06.10.2015 ТОВ "ВП "Херсонець" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ракіну А.А., яку зобов'язано здійснити ліквідацію банкрута відповідно до вимог Закону про банкрутство.

3. У травні 2017 до суду надійшла скарга від засновника ТОВ "ВП "Херсонець" ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) ліквідатора, в якій висловлено про призначення нового ліквідатора та зазначено про порушення арбітражним керуючим порядку визначення організатора аукціону з реалізації майна банкрута; не скликання засідання комітету кредиторів щодо визначення складу майна для продажу; невиконання обов'язку щодо аналізу фінансового становища банкрута; не звітування перед комітетом кредиторів.

4. Голова комітету кредиторів - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк", кредитор), також, звернувся до суду з Клопотанням комітету кредиторів ТОВ "ВП "Херсонець" про припинення повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Ракіної А.А. та призначення нового ліквідатора. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

5. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018, у задоволені скарги засновника (учасника) ТОВ "ВП "Херсонець" на дії ліквідатора банкрута відмовлено, Клопотання комітету кредиторів від 02.10.2017 і заяву ПАТ "Дельта Банк" від 26.10.2017 про припинення повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Ракіної А.А. та призначення нового ліквідатора - відхилено.

6. Судове рішення мотивоване тим, що ліквідатором на виконання вимог закону приймаються заходи з ліквідації банкрута, а саме, здійснено виявлення кредиторів та складено реєстр вимог кредиторів, проведено інвентаризацію майна, проводиться робота по виявленню та пошуку майна банкрута, вжито заходів щодо зняття арешту з майна банкрута та інших заборон і обтяжень у розпорядженні майном банкрута, проведено конкурс по визначенню суб'єкта оціночної діяльності, надається інформація про хід ліквідаційної процедури, про нарахування винагороди і про витрати процедури комітету кредиторів та до суду.
Судом також було зазначено, що оголошення про проведення аукціону з продажу майна частинами опубліковано на сайті Вищого господарського суду України за № 43174 від 25.05.2017, а також на сайті Міністерства юстиції України 26.05.2017. 
В оголошенні наведено відомості про майно, текст договору, що укладається на аукціоні, вміщено фотографічні зображення речей, що продаються та їх опис, які відповідають фактичному стану та призначенню майна; вага металевих частин та виробів визначалася розрахунковим шляхом, а не прямим вимірюванням (звужуванням), але вага виробів не має значення, оскільки вони оцінювалися суб'єктом оціночної діяльності саме як вироби, а не металобрухт, і були продані як вироби відповідно до лотів.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 апеляційні скарги уповноваженої особи засновника (учасника) ТОВ "ВП "Херсонець", ПАТ "Дельта Банк", Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Херсонська ОДПІ, кредитор) задоволені, ухвалу господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 у справі № 923/1536/15 - скасовано, скаргу уповноваженої особи засновника (учасника) ТОВ "ВП "Херсонець" на дії ліквідатора та клопотання ПАТ "Дельта Банк" (Голови комітету кредиторів) від 02.10.2017 задоволено; припинено повноваження ліквідатора ТОВ "ВП "Херсонець" арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни; призначено ліквідатором ТОВ "ВП "Херсонець" арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну.

8. Таке рішення апеляційним судом прийнято на підставі встановлених  судом: несвоєчасності дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, неточності й неповноти щодо визначення дійсної та правильної вартості майна, що призвело до порушення інтересів кредиторів, встановлення      неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків.

9. Під час апеляційного провадження, суд встановив: 

9.1. 01.03.2013 арбітражним керуючим Ракіною А.А. затверджений Порядок визначення організатора аукціону, що узгоджується.
Наказом арбітражного керуючого Ракіної А.А. від 11.01.2016 дію Порядку визначення організатора аукціону було продовжено.
На виконання п. 6 вказаного Порядку, з метою залучення кандидатів до участі у конкурсі ліквідатором ТОВ "ВП "Херсонець" було опубліковане оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" № 151 від 12.08.2016 про проведення конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу цілісного майнового комплексу банкрута.
Для участі в конкурсі надійшла лише одна заява від товарної біржі "Херсонська універсальна товарна біржа" з пропозицією щодо суми винагороди за проведення аукціону у розмірі 5 % від кінцевої вартості реалізованого майна, у зв'язку з чим ліквідатором банкрута прийняте рішення про продовження строку відбору кандидатів для участі в конкурсі.
В подальшому надійшли заяви від товарної біржі "Максимум" з пропозицією щодо суми винагороди за проведення аукціону у розмірі 8 % від кінцевої вартості реалізованого майна, а також від Української універсальної біржі - 6 % від кінцевої вартості реалізованого майна. 
За результатами проведення конкурсу, переможець визначений з огляду на найменшу пропозицію щодо суми винагороди за проведення аукціону - товарна біржа "Херсонська універсальна товарна біржа".
За висновком апеляційного суду, доводи скаржника про порушення ліквідатором порядку визначення організатору аукціону з продажу майна банкрута є недоведеними та мають характер припущень.

9.2. На виконання вимог ч. 10 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором надавалися звіти про виконану роботу господарському суду, однак судом першої інстанції не було враховано, що ці звіти за змістом є аналогічними та з наведених звітів не вбачається, у зв'язку чим арбітражному керуючому не вистачило часу для виконання своїх службових обов'язків у строк, передбачений законом, що було встановлено постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 та підтверджено ухвалою господарського суду Херсонської області від 03.10.2017  по цій справі.

9.3. Визначення складу майна банкрута для продажу на повторному аукціоні зроблено ліквідатором ТОВ "ВП "Херсонець" без погодження із комітетом кредиторів та без з'ясування його думки, чим порушено як права кредиторів, так і банкрута.

9.4. Апеляційним судом, з врахуванням висновку товарознавчої експертизи від 04.09.2017 № 2349-МТ, проведеної Херсонським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в рамках кримінального провадження № 12017230040003416 від 24.06.2017, встановлено неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків щодо встановлення дійсних характеристик майна банкрута при реалізації його на аукціоні, що призвело до заниження ціни продажу. За вказаним висновком кількість та якість майна ТОВ "ВП "Херсонець", запропонованого до продажу на аукціоні 26.06.2017, не відповідає встановленому у дослідницькій частині висновку експерта товарному стану та зносу об'єктів.

9.5. Строк ліквідаційної процедури триває з жовтня 2015 та закінчився 06.10.2016, кінцевого результату не досягнуто.
За висновками суду апеляційної інстанції, затягування ліквідаційної процедури завдає збитків як кредиторам, так і банкруту, призводить до зайвих витрат на здійснення такої процедури й вказує, за наявності інших обставин справи, на неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків ліквідатора ТОВ "ВП "Херсонець".

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Не погоджуючись з постановою апеляційного суду від 16.04.2018, ліквідатор  ТОВ "ВП "Херсонець" арбітражний керуючий Ракіна Алла Анатоліївна звернулася з касаційною скаргою про скасування оскарженого судового акту, з вимогою залишити в силі ухвалу Господарського суду Херсонської області у цій справі від 16.01.2018.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

11. Ухвалою від 18.06.2018 Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. (головуючий), Жуков С.В., Катеринчук Л.Й. (визначеній за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Протокол від 07.06.2018), прийняв справу № 923/1536/15  Господарського суду Херсонської області до провадження; відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Ракіної А.А. на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 в частині призначення ліквідатором ТОВ "ВП "Херсонець" Клигіну Ірину Володимирівну; відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Ракіної А.А. на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018  у справі № 923/1536/15 в частині припинення повноважень ліквідатора ТОВ "ВН "Херсонець" Ракіної А.А.; призначив розгляд справи на 14.08.2018. 

12. 24.07.2018 до Верховного Суду від ПАТ "Дельта Банк" надійшли пояснення щодо касаційної скарги арбітражного керуючого Ракіної А.А. з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

13. 26.07.2018 до Суду надійшов Відзив Уповноваженої особи засновника (учасника) ТОВ "ВП "Херсонець" в якому викладені заперечення проти касаційної скарги арбітражного керуючого.

14. 30.07.2018 від Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області  надійшов Відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог скаржника. 

15. У зв'язку з відпусткою судді Катеринчук Л.Й. з 30.07.2018 по 17.08.2018, справу № 923/1536/15 для зміни судді члена колегії суддів, передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було встановлено неможливість проведення автоматизованого розподілу справи у зв'язку з недостатньою кількістю суддів для розподілу справи, що підтверджується відповідними протоколами від 13.08.2018, 14.08.2018, 15.08.2018, 16.08.2018, 17.08.2018.

16. Судове засідання 14.08.2018 у справі № 923/1536/15 не відбулося у зв'язку з  неможливістю проведення автоматизованого розподілу справи між суддями для визначення колегії суддів.

17. Верховний Суд у складі колегії суддів: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Жуков С.В., суддя - Катеринчук Л.Й., (визначеної відповідно до протоколу від повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2018), у зв'язку з виходом судді Катеринчук Л.Й. з відпустки, дійшов висновку про визначення дати та часу проведення наступного судового засідання (27.09.2018) з повідомленням учасників судової справи, про що 20.08.2018 винесено відповідну ухвалу. 

18. У зв'язку з відпусткою судді Жукова С.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/1536/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2018.

19. Ухвалою Верховного Суду від 27.09.2018, у визначеному складі колегії суддів,  справу № 923/1536/15 прийнято до провадження; вирішено здійснювати розгляд касаційної скарги у раніше призначену дату (27.09.2018).

20. Ухвалою Верховного Суду від 27.09.2018 розгляд касаційної скарги арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни у справі № 923/1536/15 відкладено на 30.10.2018.

21. У зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/1536/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Жукова С.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2018.

22. Ухвалою Верховного Суду від 29.10.2018 прийнято справу №923/1536/15 Господарського суду Херсонської області за касаційною скаргою арбітражного керуючого Ракіної А.А. на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 до провадження; вирішено здійснювати розгляд справи у раніше призначену дату (30.10.2018).

23. Як вбачається зі змісту касаційної скарги, вона була підписана арбітражним керуючим Ракіною А.А. як ліквідатором ТОВ "ВП "Херсонець".

Водночас, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 апеляційні скарги уповноваженої особи засновника (учасника) ТОВ "ВП "Херсонець", ПАТ "Дельта Банк", Херсонської ОДПІ задоволені, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 у справі № 923/1536/15 - скасовано, скаргу уповноваженої особи засновника (учасника) ТОВ "ВП "Херсонець" на дії ліквідатора та клопотання ПАТ "Дельта Банк" (Голови комітету кредиторів) від 02.10.2017 задоволено; припинено повноваження ліквідатора ТОВ "ВП "Херсонець" арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни; призначено ліквідатором ТОВ "ВП "Херсонець" арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну.

Згідно ст. 284 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Відповідно до ст. 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на визначені у статті судові акти. 
За приписами ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Приймаючи касаційну скаргу до провадження, суд касаційної інстанції перевіряє її на відповідність приписам ст. 290 ГПК України. Проте, під час прийняття до розгляду касаційної скарги виникла необхідність встановлення фактичного процесуального статусу Ракіної А.А.

Встановивши на підставі матеріалів даної справи, що арбітражний керуючий Ракіна А.А. на момент подання касаційної скарги не є ліквідатором ТОВ "ВП "Херсонець", проте, на момент прийняття оскарженої постанови суду апеляційної інстанції виконувала повноваження ліквідатора у справі та, як ухвала суду першої інстанції від 16.01.2018, так і постанова апеляційного суду від 16.04.2018, базуються на дослідженні правомірності вчинення дій під час ліквідаційної процедури, зокрема, підготовки, проведення та оформлення результатів аукціону саме Ракіною А.А. як ліквідатором  ТОВ "ВП "Херсонець", та приймаючи до уваги, що з усуненням від виконання обов'язків ліквідатора боржника, Ракіна А.А. не втратила статусу арбітражного керуючого, а також те, що оскаржувана постанова безпосередньо зачіпає права та інтереси Ракіної А.А., колегія суддів дійшла висновку про розгляд касаційної скарги Ракіної А.А. як арбітражного керуючого, а не ліквідатора ТОВ "ВП "Херсонець".

24. Арбітражний керуючий Ракіна А.А., в засіданні суду касаційної інстанції, повністю підтримала вимоги касаційної скарги, з підстав наведених у ній; просила Касаційний господарський суд скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018  у справі № 923/1536/15; залишити в силі ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 у цій справі. 

25. Представник ПАТ "Дельта Банк", в судовому засіданні, проти вимог та доводів скаржника заперечив з підстав наведених у Поясненнях; просив Суд постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018  у справі № 923/1536/15 залишити без змін.

26. Уповноважена особа засновника ТОВ "ВП "Херсонець" ОСОБА_6, в засіданні суду касаційної інстанції, проти касаційної скарги арбітражного керуючого Ракіної А.А. заперечив, з підстав наведених у відзиві на касаційну скаргу, просив Суд постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018  у справі № 923/1536/15 залишити без змін. 

27. Інші учасники провадження у справі у призначене судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з'явились.  

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (арбітражного керуючого Ракіної А.А.)

28. Скаржник посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, помилковість висновків, зроблених на припущеннях та на підставі неналежних доказів.  

При цьому, скаржник доводить:
- порушення апеляційним судом ч.1 ст. 7, ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст. 86, ч.ч. 3, 6 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 101, ч.1 ст. 209, ч.ч. 1, 2 ст. 210, ч.1 ст. 218, ч.ч. 103 ст. 220, ч.ч. 1-5 ст. 236, ч.5 ст. 269 ГПК України, невірне застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", КПК України, ГК України, ЦК України;
- Комітет кредиторів (Протокол №4 від 04.05.2017) погодив ліквідатору перелік майна для продажу, який було зазначено у звітах про оцінку майна, оглянув майно, погодив його початкову вартість та порядок продажу, ознайомився з оцінкою майна та прийняв її без заперечень;
- у проміжок часу з 06.10.2015 по 04.05.2017 звіти ліквідатора неодноразово розглядались як Комітетом кредиторів так і судами різних інстанцій;
- висновок товарознавчої експертизи від 04.09.2017 № 2349-МТ, проведеної Херсонським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в рамках кримінального провадження № 12017230040003416 від 24.06.2017 не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки відсутня інформація щодо його отримання та походження; 
- Комітет кредиторів, як представницький орган кредиторів, у порядку роз'ясненому в Інформаційному листі  Вищого господарського суду України від 07.08.2013 за № 01-06/1149/2013, не створювався, відповідне судове рішення відсутнє;
- апеляційним судом не було встановлено, яким чином дії ліквідатора впливають або порушують права та інтереси засновника (учасника) боржника;
- тривалість процедури ліквідації обумовлена об'єктивними обставинами, неодноразово про які доводилось ліквідатором у судах різних інстанцій;
- продаж майна банкрута здійснено на другому повторному аукціоні не на заниження ціни, а на підвищення ціни у 4,7 разів, що забезпечило його продаж за найвищою ринковою конкурентною ціною.  

Доводи кредиторів (ПАТ "Дельта Банк" та Херсонської ОДПІ)

29. Кредитори у Поясненнях та у Відзиві на касаційну скаргу доводили неправомірність дій арбітражного керуючого Ракіної А.А. в частині звітування Комітету кредиторів, затягування процедури ліквідації, продаж майна банкрута частинами без погодження з Комітетом кредиторів, невірне визначення кількісних та якісних характеристик майна банкрутом, включеного до ліквідаційної маси.

Доводи Засновника (учасника) ТОВ "ВП "Херсонець" ОСОБА_6

30. Уповноважена особа засновника (учасника) ТОВ "ВП "Херсонець" у Відзиві на касаційну скаргу та в засіданні суду доводив невірне тлумачення арбітражним керуючим ч.9 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", порушення ч. 8 ст. 26 вказаного Закону (щодо визначення складу кожної частини майна в разі продажу), надання ліквідатором неправдивих відомостей про стан та характеристики об'єктів продажу, порушення арбітражним керуючим Ракіною А.А. порядку визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

31. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені наведеною статтею обмеження щодо касаційного перегляду, а також ухвалу Верховного Суду Ухвалою від 18.06.2018, якою  було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Ракіної А.А. на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 в частині призначення ліквідатором ТОВ "ВП "Херсонець" Клигіну Ірину Володимирівну та відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Ракіної А.А. на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018  у справі № 923/1536/15 в частині припинення повноважень ліквідатора ТОВ "ВН "Херсонець" Ракіної А.А., предметом касаційного перегляду є  судові акти в частині припинення повноважень ліквідатора ТОВ "ВН "Херсонець" Ракіної А.А.

32. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

За приписами ч. 1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч.8 ст. 26 Закону про банкрутство, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За приписами ч.1 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (ч. 12 ст. 41 Закону про банкрутство).

Усунення арбітражного керуючого (ліквідатора) - це право суду, яким він може скористатися у разі доведення порушення арбітражним керуючим балансу інтересів боржника та кредиторів, внаслідок невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов'язків відповідно до вимог Закону України  "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". (Постанова від 20.06.2018 у справі №911/5186/14)

Відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю). У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (ч. 11, 12 ст. 41 Закону).

Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 %) або за власною ініціативою у разі:
1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 6) наявності конфлікту інтересів.
Отже, за змістом вказаних норм Закону про банкрутство припинення повноважень ліквідатора може мати місце лише у випадку встановлення судом фактів невиконання або неналежного виконання ним своїх обов'язків відповідно до вимог ст. 41 Закону про банкрутство.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За приписами п.п. "в" п. 3 ч. 1 ст. 282 ГПК України, у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції мають бути зазначені мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

Як вбачається з оскарженої постанови суду апеляційної інстанції, підставами припинення повноважень ліквідатора ТОВ "ВП "Херсонець" арбітражного керуючого Ракіної А.А., апеляційним судом визначено  несвоєчасність дій в ході ліквідаційної процедури, неточність й неповнота щодо визначення дійсної та правильної вартості майна, що призвело до порушення інтересів кредиторів, встановлення неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків, зокрема, щодо повноти поданих звітів ліквідатора.

При цьому, висновок апеляційного суду про те, що продаж майна банкрута здійснено за майже у двічі заниженими характеристиками майна, що вказує на неправильність визначення бази розрахунку вартості майна, яке запропоноване для реалізації, та, як наслідок, порушення прав кредиторів та банкрута, ґрунтується на висновку товарознавчої експертизи від 04.09.2017 № 2349-МТ, проведеної Херсонським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в рамках кримінального провадження № 12017230040003416 від 24.06.2017. 
За вказаним висновком кількість та якість майна ТОВ "ВП "Херсонець", запропонованого до продажу на аукціоні 26.06.2017, не відповідає встановленому у дослідницькій частині висновку експерта товарному стану та зносу об'єктів.

За загальними правилами процесуального закону кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Загальними вимогами процесуального права визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив під час вирішення позову.

Наведені норми зобов'язують суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору, на основі вичерпних і підтверджених висновків.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні цього ж суду у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позицію є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Краска проти Швейцарії" від 19 квітня 1993 року встановлено: "Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов'язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами".

Проте, в порушення зазначених процесуальних норм, суд апеляційної інстанції, спираючись лише на  доводи апелянтів, не дослідив докази у справі у сукупності. Зокрема, дійшовши висновку про неточність й неповноту щодо визначення дійсної та правильної вартості майна, апеляційний господарський суд спирався лише на Висновок товарознавчої експертизи від 04.09.2017 № 2349-МТ, проведеної Херсонським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в рамках кримінального провадження                                             № 12017230040003416 від 24.06.2017, не надавши належної правової оцінки йому як доказу у справі (щодо належності та допустимості) та не здійснив аналізу даного висновку у сукупності з іншими доказами у справі, зокрема звітів про незалежну оцінку (том справи ХІ).

Встановивши несвоєчасність дій в ході ліквідаційної процедури, суд апеляційної інстанції, в порушення наведених норм процесуального закону, не надав належної правової оцінки обставинам справи у сукупності з доводами та доказами арбітражного керуючого Ракіної А.А. щодо поважності підстав несвоєчасного вчинення ліквідаційних дій.  

Як свідчить зміст прийнятої апеляційним господарським судом постанови, апеляційним господарським судом, в порушення вимог ст. ст.  269, 270 ГПК України, не було здійснено повторного розгляду справи, з встановленням усіх обставин справи та наданням цим обставинам відповідної оцінки, як це передбачено ст. 86 ГПК України.

33.  Щодо суті касаційної скарги

Враховуючи наведене у п. 32 цієї Постанови, колегія суддів Верховного Суду вважає, що доводи арбітражного керуючого Ракіної А.А. знайшли своє часткове підтвердження під час касаційного оскарження.

34. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п.2 ч.1 ст.308 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003р. (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006р. (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

В силу приписів ч. 2 ст. 300 ГПК України (у вказаній редакції), суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування дослідження або огляд доказів, або інше клопотання(заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги арбітражного керуючого Ракіної А.А., та скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 повністю, з направленням справи на новий розгляд до апеляційного господарського суду в іншому складі суддів.

Згідно ст.17 розділу ІІ Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди, Верховний Суд. 

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів  в апеляційних округах" ліквідовано, зокрема Київський апеляційний господарський суд.

Цим же Указом, в апеляційному окрузі, що включає Миколаївську, Одеську та Херсонську області, утворено Південно-західний апеляційний господарський суд, з місцезнаходженням у міста Одесі. 

Відповідно до ст. 147 Закону України  "Про судоустрій і статус суддів", рішенням Зборів суддів Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 №2 днем початку роботи суду визначено 03.10.2018, про що здійснено відповідну публікацію. 

Таким чином, визначеним апеляційним господарським судом, на момент прийняття даної постанови, є Південно-західний апеляційний господарський суд. 

Під час нового розгляду, господарському апеляційному суду належить врахувати вище викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам у сукупності, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне і обґрунтоване  рішення.  

35.  Судові витрати

У зв'язку зі скасуванням постанови апеляційного господарського суду і передачею справи на новий розгляд, розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 315, 317 ГПК України,  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 
                    
ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу  арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 (щодо скарги на дії ліквідатора)  у справі № 923/1536/15 і передати справу на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили  з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                       С.В. Жуков
                                                                                                              
                                                                                                                                   Л.Й. Катеринчук