ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року 
м. Київ

Справа №  905/2454/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого,  Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ИНДУСТРИАЛЬНЫЕ ТЕХНОЛОГИИ",
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЗЖБИ"

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЖБИ"
на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду
від 15.05.2018
у складі колегії суддів: Чернота Л.Ф., - головуючий, Зубченко І.В., Попков Д.О.,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ИНДУСТРИАЛЬНЫЕ ТЕХНОЛОГИИ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЖБИ"
про стягнення 147 620, 22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ИНДУСТРИАЛЬНЫЕ ТЕХНОЛОГИИ" (далі - ТОВ "ИНДУСТРИАЛЬНЫЕ ТЕХНОЛОГИИ") звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЖБИ" (далі - ТОВ "ДЗЖБИ") про стягнення 147 620, 22 грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.11.2016 у справі № 905/2454/16 позовні вимоги ТОВ "ИНДУСТРИАЛЬНЫЕ ТЕХНОЛОГИИ" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 75 128, 04 грн., боргу, в іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Донецької області від 15.11.2016      ТОВ "ДЗЖБИ" 06.04.2018 звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, подавши при цьому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 апеляційну скаргу ТОВ "ДЗЖБИ" на рішення Господарського суду Донецької області від 15.11.2016 у справі № 905/2454/16 залишено без руху, встановлено ТОВ "ДЗЖБИ" строк на усунення недоліків апеляційної скарги в 10 днів з дня вручення ухвали та спосіб усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду письмової заяви про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 15.11.2016 у справі № 905/2454/16 із зазначенням належних та обґрунтованих причин його пропуску з доказами на підтвердження зазначених обставин.
Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 905/2454/16 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ДЗЖБИ".
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з приписів пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ТОВ "ДЗЖБИ" не виконано вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 про залишення апеляційної скарги заявника без руху та не надано обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Не погоджуючись з ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 905/2454/16, ТОВ "ДЗЖБИ" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2018 скасувати, справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема частини 7 статті 120, пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Крім того, зазначив, що судом апеляційної інстанції не вжито заходів, щодо належного повідомлення заявника про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки вказану ухвалу не було направлено на адресу представника ТОВ "ДЗЖБИ".
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 905/2454/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2018.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Катеринчук Л.Й., судді - Пєскова В.Г. від 17.09.2018 у справі № 905/2454/16 касаційну скаргу ТОВ "ДЗЖБИ" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 905/2454/16 прийнято до провадження та ухвалено здійснити перегляд ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2018 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 10.10.2018.
Учасники справи, наданим правом не скористались, до дати визначеної ухвалою Верховного Суду від 17.09.2018 відзив на касаційну скаргу не подали.
Перевіривши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.
Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 цієї статті).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".
Згідно зі ст. 93 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 
1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;
2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили;
Відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006 року), статтями 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.
Відповідно до відомостей розміщених на офіційному сайті судової влади Єдиному державному реєстру судових рішень, повний текст рішення Господарського суду Донецької області від 15.11.2016 було оприлюднено 28.11.2016.
Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог підпункту 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" судові рішення суду першої інстанції прийняті в ході розгляду справи № 905/2454/16 було оприлюднено на офіційному веб-порталі "Судова влада України" в мережі Інтернет.
Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. 
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
При цьому, слід зазначити, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії"). Натомість подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції більше ніж через рік після прийняття такої ухвали за відсутності об'єктивних поважних причин пропуску встановленого законом строку, є порушенням принципу юридичної визначеності.
З огляду на вказане, суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, щодо неповажності доводів ТОВ "ДЗЖБИ" викладених в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки за відсутності інших засобів зв'язку з відповідачем судом першої інстанції вжито відповідних заходів, щодо належного повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території.
Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Як вбачається з матеріалів справи, встановивши неповажність доводів викладених в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом апеляційної інстанції прийнято ухвалу, щодо залишення останньої без руху, з наданням десятиденного строку на усунення недоліків допущених при її підготовці.
Однак, ТОВ "ДЗЖБИ" із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 не звертався.
Відповідно до тверджень заявника касаційної скарги, вказане обумовлене тим, що відповідач не був обізнаний про існування ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 про залишення апеляційної скарги без руху. На думку заявника, для належного повідомлення ТОВ "ДЗЖБИ" вказане судове рішення необхідно було надіслати за адресою представника відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ДЗЖБИ" в апеляційній скарзі зазначено власну адресу, як: м. Донецьк, вул. Шахтарів Донбасу, 1.  
Водночас, судом апеляційної інстанції відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що ТОВ "ДЗЖБИ" зареєстровано за адресою: Донецька область, м. Волноваха, вул. 100-річчя Червоного Хреста, 3.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно з ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше десяти днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідача вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, судом апеляційної інстанції здійснено направлення ухвали від 23.04.2018 про залишення апеляційної скарги без руху за юридичною адресою відповідача, відповідно до відомостей розміщених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та розміщено повідомлення про залишення без руху апеляційної скарги останнього, на офіційному веб-сайті судової влади України.
Слід зазначити, що норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов'язок направлення копій судових рішень уповноваженим представникам учасників судової справи, водночас здійснення повідомлення через представників може бути реалізоване шляхом звернення з окремим клопотання, що узгоджується з положеннями ст. 120 ГПК України.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вжив необхідних заходів, щодо повідомлення ТОВ "ДЗЖБИ", щодо винесення ухвали про залишення апеляційної скарги відповідача без руху.
Крім того, ТОВ "ДЗЖБИ" як учасник справи, що ініціював апеляційне провадження, не було позбавлено можливості вживати заходів для отримання інформації, щодо стану судового провадження у справі 905/2454/16, зокрема, ознайомлення з матеріалами зазначеної справи та/або ознайомлення з судовими рішенням через Єдиний судовий реєстр судових рішень.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарженні визнані судом неповажними.
Встановивши необґрунтованість доводів викладених в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та за відсутності поданої скаржником заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ДЗЖБИ" на рішення Господарського суду Донецького області від 15.11.2016.
В силу приписів ч. 2 ст. 300 ГПК України (у редакції від 15.12.2017), суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017).
Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ТОВ "ДЗЖБИ" та залишення ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 905/2454/16 без змін. 
У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін ухвали суду апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЖБИ" залишити без задоволення. 

2. Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 905/2454/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                    Л.Й. Катеринчук

                                                                                                    В.Г. Пєсков