ПОСТАНОВА
Іменем України
21 листопада 2018 року 
м.Київ
справа №227/3844/16-а
адміністративне провадження №К/9901/29887/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Берназюка Я.О.,  Кравчука В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2017р. (суддя - Тітова Т.А.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017р. (судді: Шишов О.О., Сіваченко І.В., Чебан О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
в с т а н о в и в :
У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову відповідача № 61 від 14.09.2016р. про накладення на неї адміністративного стягнення штрафу в розмірі 221 грн. та закрити     провадження у справі    про адміністративне     правопорушення за відсутності  складу такого правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішення  про призначення матеріального забезпечення та надання    соціальних послуг  приймається    комісією із соціального страхування, що створюється на підприємстві, в установі, організації, яка здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, правильністю оформлення листків непрацездатності. У структурних підрозділах ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» створені комісії з соціального страхування, і вона як головний бухгалтер забезпечила механізм функціонування системи соціального страхування на підприємстві і структурних підрозділах і не має повноважень контролю за діяльністю комісій. 
Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2017р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017р., позовні вимоги задоволено. 
Скасовано постанову № 61 від 14.09.2016р., винесену відповідачем про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 165-5 КУпАП на позивача.
Провадження у  справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 165-5 КУпАП відносно позивача закрито.
З ухваленими судовими рішеннями не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просила їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування касаційної скарги посилалась на те, що порушення посадовою особою порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування є триваючим правопорушенням, оскільки таке порушення здійснювалось безперервно та припинилось притягнення винної особи до відповідальності.
Крім того, факт порушення порядку використання коштів став відомий лише в момент здійснення  перевірки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».  
Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Згідно ст. 9 КУпАП   адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст. 244-10 КУпАП органи Фонду соціального страхування України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (стаття 165-4), про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (стаття 165-5), а також перешкоджанням уповноваженим особам органів Фонду соціального страхування України у здійсненні перевірок (стаття 188-23).
У ч. 1 ст. 165-5 КУпАП встановлено відповідальність за порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо використання страхових коштів.
Вчинення такого адміністративного правопорушення тягне за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем 06.09.2016р. під час проведення планової перевірки дотримання порядку використання виділених коштів Фонду загальнообов'язкого державного соціального страхування ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» встановлено порушення порядку використання страхових коштів на загальну суму 14325,61 грн., що є порушенням ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст.31 Закону України від 23.09.1999р. № 1105-ХІУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п.п. 3.1, 4.5,3.13 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 03.11.2004р. 
Відповідачем 06.09.2016р. щодо позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 165-5 КУпАП. оскільки листки непрацездатності, які стали підставою для отримання страхових коштів від відповідача, та сплачені суми застрахованим особам, оформлені не у відповідності до вимог Інструкції  про порядок заповнення листка непрацездатності. (а.с.16) 
Постановою № 61  від 14.09.2016р., позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 165-5 КУпАП  та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 13 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 221 грн. (а.с.13)
Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що правопорушення, вчинене позивачем не є триваючим, оскільки кожна дія була закінченою моментом використання коштів, і це мало місце в строк понад два місяці до часу розгляду адміністративного правопорушення 14.09.2016р.
Оскільки згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з порушенням строків, визначених ст. 38 КУпАП.
Задовольняючи позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення суди попередніх інстанцій виходили з того, що згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Колегія суддів частково погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про скасування оскарженої постанови відповідача з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. 
Триваюче правопорушення - це проступок, пов'язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об'єктивно існує цей обов'язок, виконанням обов'язку відповідним суб'єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.
З огляду на те, що правопорушення, вчинене позивачем, не носить характер триваючого, та на час винесення спірної постанови відповідача закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП, відповідачем протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.
Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що правопорушення, встановлене у ч. 1 ст. 165-5 КУпАП є триваючим є необґрунтованим та висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки судами встановлено, що позивачем вчинено порушення ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 31 Закону України від 23.09.1999р. № 1105-ХІУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п.п. 3.1, 4.5,3.13 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 03.11.2004р. щодо оформлення листків непрацездатності у період з жовтня 2015 року по березень 2016 року, кожна дія була закінченою моментом використання коштів, і це мало місце в строк понад два місяці до часу розгляду адміністративного правопорушення 14.09.2016р.
Однак, колегія суддів не може погодитись з висновками судів попередніх інстанцій щодо     задоволення позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків, передбачених у ст. 38 КУпАП.
Проте, суди попередніх інстанцій не врахували, що згідно ст. 244-10 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 165-5 КУпАП віднесено до компетенції органів Фонду соціального страхування України, а тому суд не є органом, уповноваженим розглядати відповідні справи про адміністративне правопорушення та виносити постанову по суті справи про адміністративне правопорушення (закривати провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.)
Подібна правова позиція щодо застосування ст. 247 КУпАП уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 03.10.2018р. (справа № 461/2687/15-а).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій не передаючи справи на новий розгляд.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Керуючись статтями 345, 351, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності  задовольнити частково.
Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2017р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017р., в частині задоволення позовних вимог про закриття провадження у  справі   про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 165-5 КУпАП відносно позивача - скасувати, і у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. 
В іншій частині постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2017р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017р., залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук