ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року 
м. Київ

Справа №  5009/2987/12 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,
за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.
за участю представників:
скаржник  (представники ТзОВ "Компанія з управління актами "Капітал Груп") -Короленко І.М.(дов. №60 від 18.12.2018), Максименко Е.А.(дов. №23 від 17.04.2018);
кредитор  (представник ТОВ "Ікос Фінанс") - Васьківський Л.М. (дов. б/н від 28.03.2018).
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп"

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018
(суддя - Сушко Л.М.)
та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018
(колегія суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, Геза Т.Д., Дучал Н.М.)
у справі 
за заявою кредиторів:
1. Приватного підприємства "Соколенко-Екскавація"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергоресурси"
до боржника Приватного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій-1"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
1.  Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.2012, яка постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.09.2012 залишена без змін, прийнято об'єднану заяву ПП "Соколенко-Екскавація" та ТОВ "Променергоресурси" до розгляду і порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Загрія Р.О.
2. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.09.2014 припинено процедуру розпорядження майном ПАТ "ЗЗБК № 1", повноваження розпорядника майна боржника Загрії Р.О., введено процедуру санації ПАТ "ЗЗБК № 1", керуючим санації призначено арбітражного керуючого Загрію Р.О., якого зобов'язано до 11.09.2015 провести санацію підприємства боржника згідно з вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) та інше.
3. 19.12.2017 до господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" надійшла заява про визнання недійсним договору міни від 13.05.2017 укладеного між Публічним акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик А.О. 13.05.2017 №583.
Короткий зміст вимог заяви про визнання недійсним договору міни та рішень суду першої і апеляційної інстанції ухвалених за результатами розгляду зазначеної заяви
4. Вимоги заяви про визнання недійсним договору міни обґрунтовані невідповідністю вказаного договору приписам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ".
5. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.05.2018, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018, відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" до Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод залізобетонних конструкцій № 1" про визнання недійсним договору міни від 13.05.2017 в межах розгляду справи про банкрутство №5009/2987/12.
6. Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані наступним:
6.1.   Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 затверджено план санації ПАТ "ЗЗБК № 1".
6.2. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.05.2016 по справі №5009/2987/12 керуючим санацією ПАТ "ЗЗБК №1" призначено арбітражного керуючого Шистопала П.М.
6.3.  Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2017 затверджено зміни до плану санації ПАТ "ЗЗБК №1", який викладено в редакції від 16.01.2017, продовжено строк санації ПАТ "ЗЗБК №1" до 30.06.2017.
6.4. Відповідно до плану санації ПАТ "ЗЗБК №1", обміну підлягають вимоги кредитора першої черги в сумі 17 096 121 грн 61 коп, забезпечені заставою майна боржника, на активи боржника, які є предметом застави за цими вимогами. Вартість майна, яке надається замість відсутнього майна, яке було предметом застави, визначається на підставі незалежної оцінки.
6.5. В оскаржуваних рішеннях встановлено, що оцінка майна ПАТ "ЗЗБК №1" здійснювалась суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Центр оцінки та маркетингу" на підставі договору №01/09-16Х від 12.09.2016 укладених із замовником незалежної оцінки ПАТ "ЗЗБК №1".
6.6. ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" вважає, що строк дії висновку про незалежну оцінку майна ПАТ "ЗЗБК №1" складений 26.09.2017 оцінювачем ОСОБА_14 не відповідає максимальному строку дії звіту передбаченому   постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2013 №1891 та постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2014 №358. Також, заявник посилається на висновок рецензента ПП "КФ "Експоком" ОСОБА_15 №58/17-р від 10.10.2017, в якому зазначено про не об'єктивність та недостовірність звіту з оцінки майна ПАТ "ЗЗБК №1" від 29.06.2016.
6.7. Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що оскаржуваний договір міни від 13.05.2017 було укладено між Публічним акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій № 1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" на виконання плану санації та рішення комітету кредиторів від 10.04.2017, які є обов'язковими до виконання в силу вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
6.8. Також судова колегія апеляційного господарського суду в оскаржуваній постанові встановила, що апелянт не погоджуючись із оцінкою майна боржника - не надав комітету кредиторів або суду альтернативної оцінки, яка б свідчила про іншу вартість майна ПАТ "ЗЗБК № 1", та не скористався своїм правом як кредитор висловити свої заперечення щодо проведеної оцінки - комітету кредиторів боржника до вчинення та укладання договору міни.
Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи яка подала касаційну скаргу
7. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати повністю ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 і ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо визнання недійсним договору міни від 13.05.2017.
8. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення судом касаційної інстанції нового рішення про задоволення заяви і визнання недійсним договору міни від 13.05.2017 Скаржник у касаційній скарзі наводить наступні доводи:
8.1.          Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. ст. 13, 24 Закону України "Про заставу".
8.2. Суди попередніх інстанцій не врахували невідповідність звіту про оцінку майна боржника Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінюючу діяльність в Україні", що призвело до порушення ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
8.3. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували ст. 606 ЦК України.
Позиція інших учасників у справі
9.  До Верховного Суду від ТОВ "Ікос Фінанс" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому учасник справи просить суд відмовити ТОВ КУА "Капітал Груп" в задоволенні касаційної скарги.
Позиція Верховного Суду
10. Ухвалою Верховного Суду від 19.10.2018  відкрито касаційне провадження у справі №5009/2987/12 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у вказаній справі та призначено  до  розгляду  касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на 7 листопада 2018 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.
11. Ухвалою Верховного Суду від 07.11.2018  оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 5009/2987/12 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 та на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 до 28.11.2018.
12. Судове засідання 28.11.2018 у справі №5009/2987/12 не відбулося у зв'язку з        перебуванням судді Касаційного господарського суду Жукова С.В. (доповідача у справі) з 26.11.2018 по 05.06.2018 на лікарняному.
13. Ухвалою Верховного Суду від 06.12.2018 призначено розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у справі №5009/2987/12 на 16 січня 2019 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.
14. 16.01.2019 заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді-доповідача та пояснення представників учасників у справі, а також дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що слід відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.
15. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
16. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
17. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. 13, 24 Закону України "Про заставу",  та доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували ст. 606 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.
18. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про заставу", у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.
19. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.04.2015 затверджено план санації ПАТ "ЗЗБК № 1".
20. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2017 затверджено зміни до плану санації ПАТ "ЗЗБК №1", який викладено в редакції від 16.01.2017, продовжено строк санації ПАТ "ЗЗБК №1" до 30.06.2017.
21. Відповідно до плану санації ПАТ "ЗЗБК №1", обміну підлягають вимоги кредитора першої черги в сумі 17 096 121 грн 61 коп., забезпечені заставою майна боржника, на активи боржника, які є предметом застави за цими вимогами. При цьому, як встановлено в оскаржуваних судових рішеннях, до складу активів, які є предметом застави і підлягають обміну на вимоги кредитора, забезпечені заставою майна боржника, включається також майно, надане заставодавцем ПАТ "ЗЗБК №1" замість відсутнього майна, яке було предметом застави (відповідно до умов договорів застави), на суму заставної вартості відсутнього майна. Вартість майна, яке надається замість відсутнього майна, яке було предметом застави, визначається на підставі незалежної оцінки (п. 5.2 плану санації).
22. Приписами ст. 579 ЦК України встановлено, що предмет застави може бути замінений лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.
23. Враховуючи положення ст. 579 ЦК України, а також встановлені фактичні обставини справи про те, що умовами договорів застави було передбачено надання заставодавцем майна замість відсутнього майна, яке було предметом застави, та про те, що у плані санації ПАТ "ЗЗБК №1" визначено, що обміну підлягають вимоги кредитора першої черги в сумі 17 096 121 грн 61 коп., забезпечені заставою майна боржника, на активи боржника, які є предметом застави за цими вимогами, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги, які викладені у підпунктах 8.1., 8.3. пункту 8 даної постанови.
24. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували невідповідність звіту про оцінку майна боржника Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінюючу діяльність в Україні", що призвело до порушення ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів зазначає наступне.
25. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що неприйняття апеляційним судом в якості належного доказу поданої Скаржником рецензії і відповідно ненадання зазначеному доказу оцінки є порушенням вимог ст. ст. 2, 73, 86, 269 ГПК України.
26. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції встановлено, що апелянт не погоджуючись із оцінкою майна боржника - не надав комітету кредиторів або суду альтернативної оцінки, яка б свідчила про іншу вартість майна ПАТ "ЗЗБК № 1", та не скористався своїм правом як кредитор висловити свої заперечення щодо проведеної оцінки - комітету кредиторів боржника до вчинення та укладання договору міни.
27. Окрім того, суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи міститься  рецензія на звіт про незалежну оцінку майна ПАТ "ЗЗБК №1" від 29.09.2016, яка складена Всеукраїнською громадською організацією "Союз експертів України" в особі судових експертів Мухіна О.О. та Черніна Я.О. Згідно рецензії від 29.09.2016 здійсненої Всеукраїнською громадською організацією "Союз експертів України", звіт від 26.09.2016. в цілому виконаний з дотриманням вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", відповідає Національному стандарту №1 та №2, затвердженими постановами кабінету міністрів України, відповідає Методиці оцінки майна та Міжнародним стандартам оцінки та іншим нормативно - правовим актам з оцінки майна, має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.
28. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 300 ГПК України).
29. Враховуючи вищевикладені встановлені фактичні обставини справи, а також положення ч. 2 ст. 300 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про те, що довід касаційної скарги який викладений у підпункті 8.2. пункту 8 даної постанови спрямований на вирішення судом касаційної інстанції питання щодо переваги одних доказів над іншими, що у свою чергу виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
30. Окрім цього, приписами ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції чинній до 19.01.2013 визначено, що план санації може містити умови про обмін вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права.
31. Оскільки затверджений судовим рішенням план санації ПАТ "ЗЗБК №1" передбачає один із заходів фінансового оздоровлення Боржника, як обмін забезпечених заставою вимог кредитора першої черги в сумі 17 096 121 грн 61 коп на активи боржника, які є предметом застави за цими вимогами, колегія суддів суду касаційної інстанції не вбачає порушення судами попередніх інстанції у оскаржуваних судових рішеннях приписів ст. ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції чинній до 19.01.2013.
32. За таких обставин є необґрунтованим та таким що спростовується встановленими фактичними обставинами справи довід касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували невідповідність звіту про оцінку майна боржника Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінюючу діяльність в Україні", що призвело до порушення ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
33. Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
34. Відповідно положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
35. Колегія суддів суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" дійшла до висновку, що ухвала господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 щодо розгляду заяви визнання недійсним договору міни від 13.05.2017 в межах розгляду справи про банкрутство №5009/2987/12 є такими, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.
36. За таких обставин касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 - залишенню без змін.
37. Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп".
Керуючись ст.ст. 240,  300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у справі № 5009/2987/12 залишити без задоволення.
2. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у справі №   5009/2987/12 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          С.В. Жуков

Судді                                                                                                    В.В. Білоус

                                                                                                                  Н.Г. Ткаченко