Постанова
Іменем України                                                          
 
14 лютого 2019 року 
м. Київ
 
справа № 295/11259/15-ц
провадження № 61-26806св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,  
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_4, ОСОБА_5, 
відповідач - Комунальне підприємство «Житомирводоканал» Житомирської міської ради,
треті особи - ОСОБА_7, Житомирська міська рада,  
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Житомирводоканал» Житомирської міської ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2017 року у складі судді Зосименка О. М. та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2017 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Павицької Т. М., Миніч Т. І., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог та рішень судів
 
У червні 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до Комунального підприємства «Житомирводоканал» Житомирської міської ради (далі - КП «Житомирводоканал» ЖитомирськоїМР), треті особи - ОСОБА_7, Житомирська МР, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).
 
Позов мотивований тим, що 13 березня 2015 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Ford b-max», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_5, рухалася по майдану Згоди, 4 у м. Житомирі і внаслідок відсутності відповідних знаків про проведення ремонтних робіт здійснила наїзд на бетонні блоки, що знаходились на проїзній частині. Оскільки автомобіль отримав механічні пошкодження, позивачі змушені звернутися із позовом до суду до КП «Житомирводоканал» ЖитомирськоїМР, внаслідок порушення представниками вказаного підприємства правил дорожнього рухупри проведенні ремонтних робіт. 
 
В обґрунтування заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивачі зазначали, що внаслідок ДТП їм спричинені моральні переживання, оскільки доводиться прикладати чимало зусиль для ремонту автомобіля, сім'я позбавлена можливості щоденно ним користуватись для задоволення особистих потреб. ОСОБА_5 після ДТП боїться сідати за кермо, оскільки у неї з'явився страх перед дорогою.
 
Із урахуванням уточнених позовних вимог, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 257 367,15 грн на відшкодування майнової шкоди, 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, витрати на евакуатор для транспортування автомобіля у розмірі 600,00 грн, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 750,00 грн, витрати на отримання довідки про погодні умови у розмірі 118,94 грн, витрати на відправлення листа у розмірі 40,20 грн, а також стягнути із відповідача на користь ОСОБА_5 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. 
 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Житомирводоканал» Житомирської МР на користь ОСОБА_5 257 367,15 грн майнового збитку, витрати на евакуатор для транспортування автомобіля у розмірі 600,00 грн, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 750,00 грн, витрати на отримання довідки про погодні умови у розмірі 118,94 грн, витрати на відправлення листа у розмірі 40,20 грн, а всього 258 876,29 грн. Стягнуто із КП «Житомирводоканал» Житомирської МР на користь ОСОБА_5 1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що майнова шкода власнику автомобіля завдана винними діями працівника КП «Житомирводоканал» Житомирської МР, який не забезпечив безпеку дорожнього руху під час проведення ремонтних доріг. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 зазнала душевних страждань, у зв'язку із чим вона має право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої із урахуванням принципів розумності та справедливості складає 1 000,00 грн. У відшкодуванні моральної шкоди ОСОБА_5 відмовлено за недоведеністю.  
 
Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, ОСОБА_5 ? відхилено. Апеляційну скаргу КП «Житомирводоканал» Житомирської МР задоволено частково. Скасовано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2017 року у частині вимог про відшкодування моральної шкоди та ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто із КП «Житомирводоканал» Житомирської МР на користь ОСОБА_5  1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні вимог ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
 
Частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 є власником пошкодженого транспортного засобу, а тому йому заподіяно моральну шкоду внаслідок пошкодження належного йому на праві власності майна. ОСОБА_5 не довела, що внаслідок ДТП їй заподіяно моральну шкоду. Висновок суду першої інстанції у частині стягнення із відповідача на користь ОСОБА_5 майнової шкоди є правильними.  
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги 
 
У червні 2017 року КП «Житомирводоканал» Житомирської МР подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення судів попередніх інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ДТП відбулося внаслідок порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), а саме пунктів 1.10, 8.6, 12.1, 12.2, 19.3. Працівник КП «Житомирводоканал» Житомирської МР не був відповідальною особою за розміщення дорожніх знаків на місці проведення ремонтних робіт, оскільки такий обов'язок не передбачений у нього у посадовій інструкції. Судами неправильно обрахований розмір судового збору, не залучено до розгляду справи належного відповідача - Комунальне підприємство «Управління автомобільних шляхів».     
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.
 
Заперечення на касаційну скаргу не надходили.
 
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У травні 2018 року вказану справа разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга КП «Житомирводоканал» Житомирської М. Р. не підлягає задоволенню із таких підстав.
 
Судами встановлено, що у період із 04 лютого по 20 березня 2015 року КП «Житомирводоканал» Житомирської МР проводилися роботи з аварійного ремонту, а саме часткова заміна каналізаційного колектору, за адресою: майдан Згоди, 4 у м. Житомирі.  
 
13 березня 2015 року за вказаною адресою сталася ДТП за участю автомобіля «Ford b-max», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 У місці проведення вказаних ремонтних робіт автомобіль здійснив наїзд на бетонний блок. Власником автомобіля «Ford b-max», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 23 грудня 2014 року серії НОМЕР_3.
 
Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 11 листопада 2016 року № 4235 вартість майнового збитку складає 257 367,15 грн. 
 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року, провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_5 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
 
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2015 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_7, який працював на посаді начальника цеху КП «Житомирводоканал» Житомирської МР, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 15 червня 2015 постанову Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2015 року скасовано. Винесено нову постанову, якою справу щодо ОСОБА_7 за частиною четвертою статті 140 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків передбачених, передбачених статтею 38 КУпАП.  
 
Нормативно-правове обґрунтування
   
Відповідно до частини третьої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. 
 
Положеннями пунктів 2, 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів, що перебувають у комунальній власності, здійснюється відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями, які зобов'язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди у дорожньому русі, а за неможливості це зробити ? невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями або припинити (обмежити) рух; відшкодувати у встановленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.
 
Указані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів.
 
За змістом загальних положень Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) дорожні роботи ? це роботи, пов'язані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом чи утриманням автомобільної дороги (вулиці), штучних споруд, споруд дорожнього водовідводу, інженерного облаштування, встановленням (ремонтом, заміною) технічних засобів організації дорожнього руху.
 
Про проведення дорожніх робіт попереджає дорожній знак 1.37 ПДР України «Дорожні роботи», який встановлюється перед місцями проведення будь-яких робіт на дорозі на відстані 10-15 м від місця проведення робіт.
 
Також з цим знаком, відповідно до вимог ПДР України встановлюються знаки 4.7 «Об'їзд перешкоди з правого боку» або 4.8 «Об'їзд перешкоди з лівого боку».
 
Відповідно до положень ПДР України тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками. Знак 1.37 тимчасовий встановлюється на період, необхідний для виконання відповідних робіт на дорозі.
 
Судовим рішенням у адміністративній справі № 295/5124/15-п встановлено, що 13 березня 2015 року перед місцем проведення дорожніх робіт по майдану Згоди, 4 у м. Житомирі були відсутні дорожні знаки 1.37, 4.7, 4.8 ПДР України чи будь-які інші попереджувальні чи наказові знаки. Відповідальною особою за забезпеченням безпеки дорожнього руху під час проведення ремонтних робіт був працівник КП «Житомирводоканал» Житомирської МР ? ОСОБА_7  
 
Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
 
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
 
Згідно з частиною першою статті 172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги 
 
Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій, встановивши наявність вини відповідача у порушенні положень ПДР України щодо забезпечення зручних та безпечних умов дорожнього руху й запобігання пошкодженню транспортних засобів, наявність майнового збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ford b-max», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5, та причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіяною шкодою, дійшли обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь власника автомобіля заподіяного збитку.
 
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що ДТП відбулося внаслідок порушення ОСОБА_5 ПДР України, є безпідставними та спростовуються постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року, якою провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_5 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.  
 
Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_7 не був особою відповідальною за забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки такий обов'язок не передбачений його посадовою інструкцією, є необґрунтованими з огляду на те, що відповідальна особа на період виконання робіт призначається окремим розпорядчим документом.
 
Посилання заявника на те, що суди неправильно вирішили питання про судові витрати заслуговує на увагу, проте Верховний Суд зазначає, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. При цьому відповідач не був позбавлений права звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, що передбачено статтею 220 ЦПК України 2004 року.   
 
Інші доводи касаційних скарг зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Комунального підприємства «Житомирводоканал» Житомирської міської ради залишити без задоволення.
 
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2017 року у не скасованій частині та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Судді: | О. В. Ступак
| С. О. Погрібний
| Г. І. Усик