ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року 
м. Київ
Справа №  5009/2987/12 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.
за участю представників: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс"-
Васьківського Л.М.; ТОВ "КУА"Капітал Груп" -Войтанович О.Й., Максименко Е.А.
розглянувши касаційну скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018
(Головуючий суддя - Мартюхіна Н.О.; судді - Геза Т.Д., Дучал Н.М.)
у справі за заявою кредиторів:
1. Приватного підприємства "Соколенко-Екскавація"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергоресурси"
до боржника Приватного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій-1"
про банкрутство,-
ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні господарського суду Запорізької області перебуває справа №5009/2987/12 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій-1".
1.2. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.01.2014, яка постановою суду апеляційної інстанції від 26.02.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2014 залишені без змін, визнано конкурсними кредиторами: ПП "Соколенко-Екскавація" з грошовими вимогами у сумі 342 274, 21 грн, з яких - 2 682,5 грн судові витрати з віднесенням до першої черги задоволення, та 340 591,71 грн з четвертою чергою задоволення; ТОВ "Променергоресурси" з грошовими вимогами у сумі - 52 790,47 грн, з яких - 2 682,5 грн. судові витрати з віднесенням до першої черги задоволення, та 50 107,97 грн. з четвертою чергою задоволення; ТОВ "Метінвест-СМЦ" з грошовими вимогами на суму 89 904,66 грн., з яких - 1 147,00 грн. судові витрати з віднесенням до першої черги задоволення, та 88 757,66 грн. з четвертою чергою задоволення; ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу "Зоряний" з грошовими вимогами на суму - 12 385 923,23 грн., з яких - 1 147,00 грн. судові витрати з першою чергою задоволення та 12 384 776,23 грн. - з четвертою чергою задоволення; ДП "Запорізький виробничий комбінат "Спецгазпром" з грошовими вимогами у розмірі 594 104 грн., з яких - 1 147,00 грн. судові витрати з першою чергою задоволення та 592 957 грн. з четвертою чергою задоволення; визнано забезпеченим кредитором ТОВ "Ікос Фінанс" з грошовими вимогами у розмірі 17 096 121,61 грн. з першою чергою задоволення; затверджено реєстр вимог кредиторів.
1.3. До місцевого господарського суду, 06.06.2018 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" про перегляд ухвали господарського суду Запорізької області від 29.01.2014 у справі № 5009/2987/12 за нововиявленими обставинами, в якій останній просить суд: змінити ухвалу господарського суду Запорізької області від 29 січня 2014 року у справі №5009/2987/12 в частині віднесення до 4-ї чергу реєстру вимог кредиторів в справі №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ "ЗЗБК №1" грошових вимог ТОВ "КУА "Капітал Груп"; віднести грошові вимоги ТОВ "КУА "Капітал Груп", як такі що безпідставно набуті, до 6 черги реєстру вимог кредиторів (інші вимоги) за основним зобов'язанням та виключити з реєстру вимог кредиторів вимоги за процентами за договорами позики.
1.4. Нововиявленою обставиною, яка є підставою для перегляду судового рішення, ТОВ "Ікос Фінанс", як кредитор у справі №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ "ЗЗБК № 1", вважає ту обставину, що         ТОВ "Ікос Фінанс" підчас судового засідання 18.05.2018р. у справі №5009/2987/12 стало відомо про юридичний факт існування протоколу №72 засідання Спостережної ради ПАТ "ЗЗБК №1" від 12.01.2009р. та протоколу №74 від 09.07.2009р. Спостережною радою, з урахуванням наявності яких договори позики укладені між ПАТ "ЗЗБК №1" та ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп", на підставі яких ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" внесено до реєстру вимог кредиторів на суму основного зобов'язання та процентів до 4 черги реєстру вимог кредиторів, укладені Виконавчим органом ПАТ "ЗЗБК №1" - Генеральним директором у період з 2008р. по 2012р., не маючи на те законних повноважень чим фактично нанесено ПАТ "ЗЗБК №1" збитку шляхом нарощування безпідставної кредиторської заборгованості.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.06.2018 у справі №5009/2987/12 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" про перегляд ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.01.2014 у справі № 5009/2987/12 за нововиявленими обставинами задоволено частково; змінено ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.01.2014 у справі №5009/2987/12 в частині віднесення до 4-ї чергу реєстру вимог кредиторів в справі №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ "ЗЗБК №1" грошових вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу "Зоряний", м.Київ, визнано у справі конкурсним кредитором з грошовими вимогами на суму 408 906,57 грн, з яких 1 147,00 грн (судові витрати) з першою чергою задоволення та 407 759,57 грн з четвертою чергою задоволення; у визнані грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу "Зоряний", м. Київ на суму 11 977 016,66  грн відмовлено.

3. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником доведено наявність нововиявлених обставин, які є підставою для зміни  попередньо ухваленого судового рішення.
3.1. Суд першої інстанції встановив, що ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" обґрунтовуючи кредиторські вимоги у справі №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ "ЗЗБК №1" на суму 12 384 776,23 грн посилалось на невиконання боржником договорів позики які були укладені упродовж 2008 - 2012 років між ПАТ "Завод залізобетонних конструкцій № 1" (до 2011 - ЗАТ) та ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" та відсоткам нарахованих на за користування позикою;
3.2.     Наглядовою радою ПАТ «ЗЗБК № 1»(в порушення п.п. «е» п.8.3.5 статуту ЗАТ "ЗЗБК № 1" (2008р.),  п.п. «д» п.8.3.5 статуту, п.п. 7.29.18 Статуту (2011 рік), п.п. 9.1.2, 9.2. (2011 рік)) попереднього рішення про укладання договорів позики не приймалось. 3.3. Згідно протоколів засідання Спостережної ради ПАТ "ЗЗБК № 1" № 72 від 12.01.2009 та № 74 від 09.07.2009 було погоджено вже укладені з ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" договори. Проте, реквізити договорів позики не співпадають з реквізитами договорів позики, які надані ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" у справі про банкрутство ПАТ «ЗЗБК №1. Таким чином, укладені договори позики не є погодженими та схваленими у встановленому порядку.     Єдиний договір позики, правомочність якого не піддається сумніву - договір позики від 29.05.2012р. на суму 400 000,00 грн, відсотки на суму 7 759,57 грн.
3.4. Враховуючи той факт, що відповідно до протоколів засідання Спостережної ради ПАТ "ЗЗБК № 1" № 72 від 12.01.2009 та № 74 від 09.07.2009 реквізити договорів позики не співпадають з реквізитами договорів позики, які надані ТОВ "Компанія з управління активами "Капітал Груп" у справі про банкрутство ПАТ «ЗЗБК №1, укладені договори позики не є погодженими та схваленими у встановленому порядку, а від так не відповідають встановленим вимогам законодавства України, статуту ПАТ "ЗЗБК №1" та не є належним доказом підтвердження правомірності грошових вимог у справі про банкрутство.
3.5. крім того, суд першої інстанції погодився із заявником щодо необізнаністю останнього із наведеними обставинами до 18.05.2018р.

4. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп", м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.06.2018 у справі №5009/2987/12 - задоволено.
Ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.06.2018 у справі №5009/2987/12       - скасовано.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" про перегляд ухвали господарського суду Запорізької області від 29.01.2014р. у справі №5009/2987/12 за нововиявленими обставинами - відмовлено.

5. Постанова апеляційного господарського суду  мотивована тим, що 26.07.2017р. до господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій №1" із позовом про визнання недійсними договорів позик, а 09.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" звернулось із позовом про виключення з реєстру вимог кредиторів, текст яких є ідентичним поданій заяві про перегляд ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.01.2014 у справі №5009/2987/12 за нововиявленими обставинами. Таким чином, ТОВ «Ікос Фінанс» було обізнано про існування протоколів засідання Спостережної ради ПАТ "ЗЗБК № 1" № 72 від 12.01.2009 та № 74 від 09.07.2009 починаючи з 26.07.2017р. 
5.1. договори позики на які посилається Товариство з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс", укладені Публічним акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій №1" є чинними, оскільки не визнанні недійсними в судовому порядку;
5.2. згідно ст. 321 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили та протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, що свідчить про пропуск Товариством з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" вказаних строків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у даній справі з проханням скасувати судове рішення суду другої інстанції та залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду від 14.06.2018..

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. Підставою для скасування відповідач вважає невірне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права. 
7.1. скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції неналежним чином досліджено зібрані у справі докази;
7.2. недійсність договорів позики встановлено постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.2018 у справі №5009/2987/124
7.3. суд другої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" про не допуск представника апелянта до участі у справі чим порушив положення ст. 59 ГПК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

8. Відзиву на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" до Верховного Суду не надано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 

9. Відповідно протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 10.10.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.
9.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі  Верховного Суду від 19.10.2018 відкрито касаційне провадження у справі №5009/2987/12 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 (за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 14.06.2018) у вказаній справі. 
9.2. Призначено  до  розгляду  касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" на 7 листопада 2018 року о 12 год 30 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м.Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

10. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

11. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

12. За приписами статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

13. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

14. Водночас у п. 1 ч. 2 ст. 321 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

15. При цьому у ст. 3 цього Кодексу визначено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

16. Слід відзначити, що трирічний строк, наведений у нормі п. 1 ч. 2 ст. 321 Господарського процесуального кодексу України, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (цей строк процесуальною нормою визначено як місячний), а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки. Обмеження такого строку має легітимну мету забезпечити додержання принципу правової визначеності, досягнення стабільності правового регулювання, балансу інтересів сторін справи.   

17. Отже, за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк (три роки) є присічним, тобто таким, сплив якого спричиняє припинення самого права, за реалізацією якого звертається особа, та він не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску.

18. Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що одним з загальновизнаних принципів побудови системи перевірки судових рішень, в тому числі в господарському судочинстві, є принцип правової визначеності, реалізація якого має на меті досягнення стабільності правового регулювання та існуючих правовідносин, необхідної для того, щоб кожен з учасників цих правовідносин міг у розумних межах бути впевненим у незмінності свого досягнутого правового статусу, набутих прав та обов'язків.

19. Судове рішення, яке набуло ознак чинного та остаточного за наслідками його апеляційного та касаційного перегляду, може бути переглянуто в подальшому, однак виключно у законодавчо встановлених межах, які покликані забезпечити принцип правової визначеності, в тому числі, шляхом встановлення законодавством чітких обмежень строку, протягом якого у сторони існує право на перегляд остаточного судового рішення.

20. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011, де можливість втручання в рішення, яке набуло ознак остаточного, обумовлено обставинами суттєвого та неспростовного характеру, а застосування такої процедури повинно відбуватися у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції; відповідальною за тривалість судової процедури є держава; подібні висновки містяться також в рішенні ЄСПЛ "Праведна проти Російської Федерації" від 18.11.2004 р. 

21. Тобто, інша сторона у справі, яка переглядається у зв'язку з нововиявленими обставинами, не може нести негативні наслідки у зв'язку з тривалістю судової процедури, яка від неї не залежить.

22. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами під час розгляду даної справи, 06.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс" подало заяву про перегляд ухвали господарського суду Запорізької області від 29.01.2014 у справі № 5009/2987/12 за нововиявленими обставинами, яка у встановленому процесуальним законом порядку набула законної сили.

23. Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд, з'ясувавши дату набрання чинності ухвали, про перегляд якої за нововиявленими обставинами подано заяву, дійшов вірного висновку про пропуск заявником присічного трирічного строку, встановленого пунктом 1 частини 2 статті 321 Господарського процесуального кодексу України для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. 

24. Отже, зважаючи на принцип верховенства права, положення статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та на норми Конституції, як акта прямої дії, слід додати, що право на звернення з заявою, спрямованою на перегляд остаточного судового рішення (у даному випадку ухвала про затвердження кредиторських вимог є остаточним рішенням на певному етапі судової процедури банкрутства), має реалізовуватися відповідно до особливостей законодавчого регулювання звернення за переглядом судового рішення за нововиявленими обставинами.

25. Доводи касаційної скарги є помилковими, оскільки зводяться до заперечення встановлених судом другої інстанції беззаперечних обставин пропуску заявником присічного трирічного строку на подання відповідної заяви, переоцінки доказів наявних доказів та оцінки доказів, які не були предметом розгляду судами попередніх інстанцій (п.п. 7.2. пункту 7 даної постанови) , а тому відхиляються Судом, з огляду на повноваження касаційного суду, що передбачені у частини 2 статті 300 ГПК України 

26. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

27. За таких обставин, колегія суддів Суду касаційної інстанції з урахуванням встановлених фактичних обставин справи в поєднанні з висновками, котрі викладені в рішеннях ЄСПЛ ("Руїз Торіха проти Іспанії" та "Проніна проти України"),  вважає, що доводи касаційної скарги, які зазначені в підпунктах 7.1. та 7.3. пункту 7 даної постанови, у даному випадку, не можуть бути підставою для скасування постанови суду другої інстанції.
28. Відповідно ст. 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
29. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, в порядку ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, як така, що прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права.
30. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, згідно вимог статті 129   Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ікос Фінанс"на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у справі №5009/2987/12 залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у справі №5009/2987/12 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                С.В. Жуков

Судді                                                                                                             В.В. Білоус

                                                                                                                            Н.Г. Ткаченко