Постанова
Іменем України 
 
28 листопада 2018 року 
м. Київ
 
справа № 158/1853/15-ц
 
провадження № 61-17814св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С., 
суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В.М.,  Штелик С. П.,
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - ОСОБА_4,
суб'єкт оскарження - в. о. начальника Ківерцівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Чиж Тетяна Юріївна, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Ківерцівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 листопада              2016 року у складі судді Корецької В. В. та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 15 березня 2017 року у складі колегії суддів:                 Здрилюк О. І., Стрільчука В. А., Бовчалюк З. А.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії в. о. начальника відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції Чиж Т.Ю. (далі - в. о. начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ Чиж Т. Ю.).
 
Скарга мотивована тим, що 01 серпня 2016 року в. о. начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ Чиж Т. Ю. проведено перевірку виконавчого провадження ВП № 50890503, за наслідками якої винесено постанову про результат перевірки виконавчого провадження від 01 серпня 2016 року.
Проте, поза увагою в. о. начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ Волинської області Чиж Т.Ю. залишився цілий ряд протиправних дій та рішень, допущених при виконанні виконавчого провадження ВП № 50890503, а саме: ухвала суду від 12 квітня 2016 року надійшла до ВДВС 14 квітня 2016 року та була одержана безпосередньо Чиж Т.Ю. під її особистий розпис, що зафіксовано у розносній книзі для місцевої кореспонденції Ківерцівського районного суду Волинської області під № 1196, а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена лише 19 квітня 2016 року, нижній правий кут у штампі ДВС містить очевидне та абсолютно неприховане виправлення числа «14» на число «15», а потім на число «19».
Вказані неправомірні дії щодо виправлення дати отримання ухвали суду та дати накладення резолюції про виконання судового рішення, призвели до того, що 15 квітня 2016 року боржник ОСОБА_6 за договором дарування відчужив майно, на яке ухвалою суду від 12 квітня 2016 року накладено арешт для забезпечення позову, що утруднює можливе виконання рішення суду в подальшому.
У зв'язку з наведеним скаржник просив суд визнати протиправними (неправомірними) дії в. о. начальника ВДВС Ківерцівського районного РУЮ Чиж Т. Ю. під час проведення перевірки виконавчого провадження ВП                      № 50890503; визнати неправомірною постанову про результат перевірки виконавчого провадження від 01 серпня 2016 року; скасувати постанову про результат перевірки виконавчого провадження від 01 серпня 2016 року, винесену в. о. начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ Чиж Т. Ю.; зобов'язати начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець ВДВС Ківерцівського РУЮ Веселуха С. Г., провести перевірку виконавчого провадження ВП № 50890503 щодо своєчасності, правильності і повноти виконання ухвали про забезпечення позову, винесеної Ківерцівським районним судом Волинської області від                    12 квітня 2016 року; зобов'язати ВДВС Ківерцівського РУЮ не пізніше, ніж у місячний термін з дня одержання ухвали суду, повідомити суд про виконання даної ухвали.
 
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 15 березня 2017 року, скаргу задоволено. 
Визнано протиправними (неправомірними) дії в. о. начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ ЧижТ. Ю. під час проведення перевірки виконавчого провадження ВП № 50830503
Визнано неправомірною постанову про результат перевірки виконавчого провадження від 01 серпня 2016 року, винесену в. о. начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ Чиж Т. Ю.
Скасовано постанову про результат перевірки виконавчого провадження від 01 серпня 2016 року, винесену в. о. начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ       Чиж Т. Ю.
Зобов'язано начальника ВДВС Ківерцівського районного управління юстиції, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець ВДВС Ківерцівського РУЮ Веселуха С. Г., провести перевірку виконавчого провадження ВП № 50890503 щодо своєчасності, правильності і повноти виконання ухвали про забезпечення позову, винесеної Ківерцівським районним судом Волинської області від 12 квітня 2016 року.
Зобов'язано відділ ДВС Ківерцівського РУЮ не пізніше, ніж у місячний термін з дня одержання ухвали суду, повідомити суд про виконання даної ухвали.
 
Судові рішення мотивовані тим, що в. о. начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ Чиж Т. Ю. з власної ініціативи проведено перевірку законності виконавчого провадження № 50890503, за результатами якої 01 серпня 2016 року винесено постанову, яка не містить у собі жодних висновків щодо виправлення дати надходження до ВДВС ухвали суду від 12 квітня 2016 року, щодо правомірності накладення арешту на майно, яке станом на 19 квітня 2016 року не належало боржнику, щодо того, якими мали б бути дії державного виконавця у випадку належного встановлення тієї обставини, що магазин на час виконання ухвали суду не належить ОСОБА_6
 
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Ківерцівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що дії державного виконавця Чиж Т. Ю. під час проведення перевірки виконавчого провадження відповідають вимогам статей 83-86 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час  проведення виконавчих дій) (далі - Закон № 606-XIV)та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція). Скаржник не навів аргументів, яким чином дії державного виконавця є протиправними, та які порушення їй необхідно було усунути або поновити порушені права скаржника. Також судами не враховано, що скаржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та його закінчення в судовому порядку не оскаржувалися. 
Крім того, постановою КМУ від 11 лютого 2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги», наказом Міністерства юстиції України                     № 752/5 від 01 березня 2016 року «Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції» Ківерцівське районне управління юстиції ліквідовано та підпорядковане Головному територіальному управлінні юстиції у Волинській області. Скаржник звернувся до суду із скаргою 09 серпня 2016 року до ВДВС Ківерцівського РУЮ, яке вже було ліквідовано, тому провадження у справі підлягає закриттю.
 
У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_4 зазначав, що в порушення пункту 2.8 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25 грудня               2008 року за № 2274/5 (далі - Порядок), державний виконавець, отримавши              14 квітня 2016 року ухвалу суду від 12 квітня 2014 року, прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження лише 19 квітня 2016 року, а спірне майно, що належало боржнику було відчужено 15 квітня 2016 року. Незважаючи на ці обставини, державний виконавець 19 квітня 2016 року вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт спірного майна, якого у власності боржника на той час уже не було. Крім того, 22 квітня 2016 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV у зв'язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі. Ураховуючи наведені обставини, судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги безпідставними.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
13 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Судами установлено, що ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2016 року забезпечено позов ОСОБА_4 у цивільній справі № 158/1853/15-ц шляхом накладення арешту на належний відповідачу ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 31 березня 2009 рокуНОМЕР_1 магазин площею 164 кв. м, розташований на АДРЕСА_1 (а. с. 5).
 
У пункті 2.8 Порядку зазначено, що зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження.
 
У частині дев'ятій статті 153 ЦПК України 2004 року зазначено, що ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. 
 
Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду від 12 квітня 2016 року була отримана ВДВС Ківерцівського РУЮ Волинської області в особі працівника Чиж Т. Ю. 14 квітня 2016 року, що стверджується копією витягу із розносної книги Ківерцівського районного суду для місцевої кореспонденції за 2016 рік (а. с. 7-8), хоча на штампі вхідної кореспонденції ВДВС міститься виправлення дати надходження ухвали суду з 14 на 19 квітня 2016 року (а. с. 6) та зареєстрована у журналі реєстрації вхідних документів 19 квітня 2016 року              (а. с. 104).
 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 
Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. 
 
Відповідно до статті 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
 
Як убачається з матеріалів справи, державним виконавцем Веселухою С. Г. виконавче провадження за ухвалою суду про забезпечення позову від                   12 квітня 2016 року було відкрито лише 19 квітня 2016 року, цього ж числа винесено постанову про арешт майна боржника (а. с. 118, 120, 122).
 
Разом з цим, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 64754094 від  01 серпня 2016 року, магазин за адресою АДРЕСА_1 згідно з договором дарування від 15 квітня 2016 року                № 429 належить ОСОБА_9 (а. с. 9-13/. 
 
Незважаючи на це, 22 квітня 2016 року державним виконавцем              Веселухою С. Г. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 та статті 50 Закону № 606-XIV (а. с. 115).
 
Пунктом 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
 
Тобто, підставою для застосування цієї норми є безумовне повне виконання судового рішення.
Згідно з пунктом 1.3 Порядку забезпечення організації роботи з документами в органах державної виконавчої служби та дотримання визначених цим Порядком правил покладається на керівника органу державної виконавчої служби, який зобов'язаний в тому числі, контролювати своєчасну і якісну підготовку службових документів.
 
01 серпня 2016 року в. о. начальника ВДВС Ківерцівського КРЮ Чиж Т. Ю. з власної ініціативи проведено перевірку законності виконавчого провадження № 50890503, за результатами якої винесено постанову, у якій зазначено лише про допущену помилку (описку) у пункті 2 постанови про закінчення виконавчого провадження № 5089050, а сааме: помилково зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішенння (а. с. 110).
 
У розділі Х Інструкції визначено, що начальник відділу має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом.
 
За результатами перевірки виконавчого провадження виноситься постанова про перевірку виконавчого провадження, у якій зазначаються: 
підстави перевірки цього виконавчого провадження. строки проведення перевірки;
у мотивувальній частині - реквізити виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює виконання, опис дій державного виконавця або документ виконавчого провадження, які визнаються незаконними, та посилання на норму Закону з обґрунтуванням незаконності відповідних дій (документа);
у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог чинного законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, особа, яку зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;
строк виконання даної постанови;
коло осіб, яким надсилаються копії постанови, та порядок оскарження постанови;
інша необхідна інформація.
 
Проте постанова від 01 серпня 2016 року підстав, за яких державним виконавцем з власної ініціативи проведено перевірку, не містить.
 
Суди встановили, що при проведенні в. о. начальника ВДВС Ківерцівського КРЮ Чиж Т. Ю. зазначеної перевірки всі вищенаведені порушення, які були допущені при проведенні виконавчого провадження № 50890503, залишилися поза увагою. Зокрема, постанова від 01 серпня 2018 року не містить жодних висновків щодо виправлення дати надходження до ВДВС ухвали суду, щодо правомірності накладення арешту на майно, яке станом на 19 квітня                     2016 року не належало ОСОБА_6, щодо дій державного виконавця у випадку належного встановлення тієї обставини, що магазин на час виконання ухвали суду не належить боржнику.
 
Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно урахував наведені норми матеріального права і обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку, що державний виконавець, приймаючи ухвалу про забезпечення позову від 12 квітня 2016 року, не врахував того, що виконання рішення суду - це важливий етап, без якого сам факт прийняття рішень втрачає сенс, а тому залишення його без виконання чи невчасне виконання ставить під загрозу мету здійснення правосуддя - захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб.
 
Доводи касаційної скарги, що ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою                    09 серпня 2016 року до ВДВС Ківерцівського РУЮ, яке вже було ліквідовано, тому провадження у справі підлягає закриттю, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і законного рішення, оскільки інше найменування відділу державної виконавчої служби не спростовує наявності на виконанні спірного виконавчого провадження саме у згаданих посадових осіб, а виправлення описки у судовому рішенні може бути здійснено у порядку, встановленому статтею 219 ЦПК України 2004 року.
 
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
За таких обставин судові рішення відповідають вимогам статей                               213-215, 316 ЦПК України 2004 року щодо законності й обґрунтованості. 
 
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Ківерцівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області залишити без задоволення.
 
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 листопада              2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 15 березня   2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді | В. С. Висоцька   А. О. Лесько   С. Ю. Мартєв   В. М. Сімоненко   С. П. Штелик