Постанова
Іменем України
17 жовтня 2018 року
м. Київ
Справа № 369/14250/17
Провадження № 14-377 цс 18
ВеликаПалата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача - Гудими Д. А.,
суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.
розглянула справу за скаргою ОСОБА_3 (далі також - скаржник) до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, Пенсійного фонду України, Міністерства юстиції України, Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити дії
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року, постановлену суддею Дубас Т. В., і постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року, ухвалену колегією суддів у складі: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц. та Яворського М. А.
Учасники справи:
        скаржник: ОСОБА_3;
        суб'єкти, дії яких оскаржуються: Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, Пенсійний фонд України, Міністерство юстиції України, Кабінет Міністрів України.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог скарги
1.           21 грудня 2017 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, яку обґрунтовував небажанням Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, Пенсійного фонду України, Міністерства юстиції України, Кабінету Міністрів України виконувати судове рішення; викраденням пенсійних сум; перевищенням владних службових повноважень через втручання як у правосуддя, так і в норми чинного законодавства; втручанням у статус пенсіонера; неповерненням пенсії та злочинним використанням персональних даних.
2.           Стверджував, що 14 червня 2011 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі - Закон № 3491-VI), а 6 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» (далі - постанова № 745), з огляду на що Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області змінило розмір присудженої скаржнику пенсії.
3.           У скарзі просив за фактом визнання діяльності вказаних суб'єктів неправомірною:
3.1.     «Забезпечити поворот у виконання прийнятих постанов правосуддя в порядку поданої Скарги в часі їх відміни виконання відповідачами із 01 липня 2011 року по поточний та повернути мені негайно і терміново пенсійні кошти із розрахунку базової пенсії в сумі 4 429 985-00 / чотири мільйони чотириста двадцять дев'ять 985 / гривень за 78 місяців»;
3.2.     «До вимог статей 87, частина 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і 176 місяців / із 18.10.1993 по 31.05.2008 рр./ невиконання норм законів (…) повернути негайно і терміново п'ятикратну базову суму пенсійного заробітку із базової суми пенсії / 280 крб. 28 коп. х 5 = 1401 крб. 25 коп. : $ 0,69 = $ 2032,01 / щомісячна пенсія в валюті / х 176 місяців = $ 357633,76 дол. США х обмінний курс 27,9500 грн. / один дол. США = 9 995 863 грн. 59 коп.».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
4.           27 грудня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження у справі. 
5.           Мотивував тим, що ОСОБА_3 звернувся зі скаргою щодо виконання судового рішення в адміністративній справі № 2-а-182/08. Вказав, що до скарги застосовується стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, а тому такі вимоги мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
6.           20 березня 2018 року Апеляційний суд Київської області ухвалив постанову, якою залишив без змін ухвалу суду першої інстанції.
7.           Суд апеляційної інстанції також звернув увагу скаржника на те, що справа, за результатами розгляду якої задоволені позовні вимоги скаржника про зобов'язання провести перерахунок пенсії, розглядалася саме за правилами адміністративного судочинства. А тому скаржник мав право на звернення до суду за захистом його прав на підставі статті 383 КАС України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
8.           11 квітня 2018 року скаржник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, за змістом якої просить:
8.1.     Скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року;
8.2.     «Поновити порушені права і повернути від даного порушення збитки у законній сумі пенсійних коштів / провести реституцію / до вимог чинного законодавства в часі прийняття судових постанов»;
8.3.     Розглянути скаргу як суд першої інстанції та «постановити нове та кінцеве рішення у справі яким задовольнити вимоги касатора в повному обсязі поданої скарги та до вимог прийнятих судових рішень і постанов (наведеному преамбулі) що не підлягають оскарженню в часі від 04.11.2008 р. та поновити пенсійне забезпечення до вимог постанов суду і терміново і негайно повернути пенсійні суми в час 176 місяців неправомірної діяльності порушення права на пенсійне забезпечення із 18.10.1993 по 31.05.2008 рр. включно та повернути пенсію в часі від 01.07.2011 року по поточний час та відновити законне пенсійне забезпечення в розмірі не нижчому 8-ми розмірів мінімальної пенсії за віком та 75 відсотків за втрату здоров'я»;
8.4.     «Повернути пенсійні суми за 176 місяців негайно і терміново».
Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції
9.           1 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
10.       Мотивував тим, що скаржник оскаржує ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року, зокрема,з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
11.       Скаржник вказує на те, що суди формально підійшли до вирішення питання про відкриття провадження у справі, неповно з'ясували обставини та дійшли помилкових висновків про те, що справа не може розглядатися за правилами цивільного судочинства, чим порушили право скаржника на судовий захист, яке є конституційно гарантованим і не може бути обмеженим.
(2) Позиції суб'єктів, дії яких оскаржуються 
12.       19 липня 2017 року Києво-Святошинське об'єднання управління Пенсійного фонду України Київської області подало заяву, в якій повідомило про смерть скаржника відповідно до актового запису № 89 від 17 квітня 2018 року. Вважає правильними висновки судів першої й апеляційної інстанцій щодо застосування норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах. 
13.       18 вересня 2018 року Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області подало заяву про долучення до матеріалів справи належно засвідчених копій документів, зокрема, свідоцтва про смерть позивача.
14.       Інші учасники справи позиції щодо касаційної скарги не висловили.
(3) Інші заяви, що надійшли під час розгляду справи судом касаційної інстанції
15.       17 вересня 2018 року ОСОБА_7 подала заяву, в якій зазначила, що 17 квітня 2018 року її чоловік - скаржник - помер. Вказує, що як його дружина, яка перебувала у нього на матеріальному утриманні, має право успадкувати кошти, які незаконно недоотримав її чоловік у період з 2011 року до 17 квітня 2018 року. Підтримує касаційну скаргу та просить її задовольнити. До заяви долучила, зокрема, копії свідоцтва про смерть скаржника, паспорта громадянина України та свідоцтва про шлюб. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
(1)        Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанцій
(1.1)   Щодо юрисдикції спору
16.       Суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України). 
17.       ВеликаПалата Верховного Суду враховує те, що 17 квітня 2018 року скаржник помер, його вимоги стосуються, зокрема, стягнення пенсійних коштів, а дружина померлого підтримує ці вимоги. Отже, касаційна скарга має бути вирішена по суті.
18.       ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).
19.       Як встановив суд апеляційної інстанції, позивач звернувся до суду зі скаргою «щодо небажання відповідачів виконувати рішення і постанови Судів у республіці України» в порядку статей 3 та 383 ЦПК України та статті 181 КАС України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.
20.       Стаття 383 ЦПК України у вказаній редакції регламентувала право особи на звернення зі скаргою до суду на випадок якщо рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи. Стаття 181 КАС України у вказаній редакції передбачала особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
21.       Скарга була обґрунтована невиконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2008 року у справі № 2-а-182/08 про перерахунок скаржнику пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, враховуючи 75 % мінімальної пенсії за шкоду у розрахунку мінімальної пенсії за віком в розмірі 481 грн.
22.       «Відповідачами по скарзі» скаржник вказав Управління Пенсійного фонду у Києво-Святошинському районі Київської області, Пенсійний фонд України, Міністерство юстиції України та Кабінет Міністрів України і просив у скарзі за фактом визнання діяльності вказаних суб'єктів неправомірною негайно повернути пенсійні кошти з розрахунку базової пенсії у сумі 4 429 985 грн за 78 місяців і п'ятикратну базову суму пенсійного заробітку з базової суми пенсії у сумі 9 995 863,59 грн.
23.       Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався приписами статті 383 КАС України. Згідно з частиною першою вказаної статті особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
24.       Тобто, у заяві, поданій згідно зі статтею 383 КАС України, особа може просити визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень-відповідача, зумовлені невиконанням або неналежним виконанням таким суб'єктом відповідного судового рішення.
25.       Суд апеляційної інстанції встановив, що 8 січня 2009 року на підставі виконавчого листа № 2-а-182/08, виданого 26 грудня 2008 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, було відкрите виконавче провадження № 10807830 щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок пенсії скаржнику з 2 червня 2008 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, враховуючи 75 % мінімальної пенсії за шкоду з розрахунку мінімальної пенсії за віком у розмірі 481 грн.
26.       24 листопада 2009 року у зв'язку з фактичним повним виконанням судового рішення державний виконавець завершив виконавче провадження.
27.       У «скарзі» та касаційній скарзі скаржник стверджував, що 2 червня 2011 року Вищий адміністративній суд України ухвалив постанову, згідно з якою зобов'язав Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі провести скаржнику перерахунок пенсії, починаючи з 1 червня 2008 року, однак 14 червня 2011 року був прийнятий Закон № 3491-VI, а 6 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 745, що вплинуло на розмір присудженої скаржникові пенсії.
28.       Правомірність здійсненого Управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської областіперерахунку пенсії після прийняття зазначених нормативно-правових актів не була предметом дослідження в адміністративній справі № 2-а-182/08.А тому відсутні підстави вважати, що спірні правовідносини пов'язані із оскарженням рішень, дій чи бездіяльності, вчинених вказаним управлінням на виконання судового рішення у справі № 2-а-182/08. Отже, немає підстав застосовувати до цих правовідносин статтю 383 КАС України.
29.       Окрім того, скаржник просить повернути йому суми невиплаченої пенсії. Вирішення таких вимог за правилами статті 383 КАС України неможливе.
30.       Обґрунтовуючи суму стягнення, скаржник стверджував, що при обчисленні розміру його пенсії не було враховано збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, прожиткового мінімуму, а також страховий стаж та індексацію грошових доходів населення протягом шести з половиною років.
31.       Зазначене свідчить, що після того, як спір зі скаржником про перерахунок пенсії був вирішений у судовому порядку, виник новий спір, зумовлений застосуванням Управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської областідо скаржника приписів Закону № 3491-VI і постанови № 745.
32.       Тому документ, з яким скаржник звернувся до суду, незважаючи на його назву («Скарга щодо небажання відповідачів виконувати Рішення і Постанови Судів в республіці України в порядку ст. ст. 3 та 383 Цивільного процесуального кодексу України та нормі статті 181 до Кодексу Адміністративного Судочинства») є новим позовом.
33.       Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
34.       Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).
35.       Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
36.       Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (пункт 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
37.       Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 вказаного Положення). 
38.       Управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду (пункт 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
39.       Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
40.       Оскільки спірні правовідносини між скаржником і Управлінням Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області виникли щодо перерахунку пенсії, поданий скаржником позов про визнання неправомірними дій/бездіяльності Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі, Пенсійного фонду України, Міністерства юстиції України та Кабінету Міністрів України є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
41.       Вимога про повернення коштів, заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, має бути розглянута за правилами адміністративного судочинства.
42.       З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про те, що ця справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
43.       Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
44.       Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд (пункт 3 частини першої статті 409 ЦПК України).
45.       Згідно з частиною першою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
46.       Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
47.       Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що суди першої й апеляційної інстанцій, ухваливши по суті правильні судові рішення, неправильно застосували норми права. А тому касаційну скаргу слід задовольнити частково, змінивши мотивувальні частини ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року, виклавши їх в редакції цієї постанови.
З огляду на наведене, керуючись частиною першою статті 400, частиною третьою статті 406, пунктом 3 частини першої статті 409, частинами першою та четвертою статті 412, статтями 416, 418, 419 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
П О С Т А Н О В И Л А :
1.   Касаційну скаргуОСОБА_3 задовольнити частково.
2.   Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року й постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року змінити у мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови; в іншій частині ухвалу Києво-Святошинського районного судуКиївської області від 27 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | Д. А. Гудима
Судді: | Н. О. Антонюк | Н. П. Лященко
| С. В. Бакуліна | О. Б. Прокопенко
| В. В. Британчук | Л. І. Рогач
| В. І. Данішевська | І. В. Саприкіна
| О. С. Золотніков | О. М. Ситнік
| О. Р. Кібенко | О. С. Ткачук
| В. С. Князєв | О. Г. Яновська
| Л. М. Лобойко |
Повний текст постанови підписаний 16 листопада 2018 року.