Постанова
Іменем України 
22 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 216/4377/16-к
провадження № 51-5203км18
Верховний Суд  колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини
За вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 
ст. 213 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн. 
Звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за даним вироком на підставі  п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 
2018 року апеляційну скаргу прокурора на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року повернуто прокурору.
Як указано в ухвалі, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційну скаргу на вирок може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Також відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Проте зазначених вимог прокурор не дотримався, оскільки строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду сплинув 09 лютого 2018 року, а апеляційну скаргу було подано 10 лютого 2018 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження та без порушення питання про поновлення цього строку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувану ухвалу і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. 
Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на неправильне визначення в ухвалі дати подання апеляційної скарги з огляду на положення ст. 116 Кримінального процесуального Кодексу України (далі – КПК України). Прокурор зазначає, що скористався правом на апеляційне оскарження у межах встановленого ст. 395 КПК України строку, а тому рішення судді апеляційного суду про повернення скарги є незаконним та не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу                               не подавались.
У судовому засіданні прокурор виступив на підтримку поданої касаційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право                                 на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на вирок місцевого суду згідно з вимогами з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в цей же строк із моменту вручення їй копії судового рішення.
Також відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З огляду на положення пунктів  5, 7 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк; якщо закінчення строку, що обчислюється днями або місяцями, припадає                       на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, зокрема, передбачено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, – якщо скаргу або інший документ подано службовій особі установи до закінчення строку.  
Повертаючи апеляційну скаргу прокурору, суд виходив із того, що вказану скаргу подано з пропуском встановленого законом строку та без порушення питання             про поновлення цього строку.
Проте такі висновки суду апеляційної інстанції, на думку колегії суддів,                                  не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та матеріалах кримінального провадження.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено 10 січня 2018 року. Отже, днем закінченням строку для його оскарження є 09 лютого 2018 року. 
Як вбачається з долучених до касаційної скарги додатків, а саме фіскального чеку № 51 виданого УДППЗ «Укрпошта», а також витягу з реєстру відстеження пересилання поштових відправлень, апеляційна скарга на вирок місцевого суду була здана прокурором до поштового відділення 02 лютого 2018 року, тобто за 7 днів до закінчення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку.
З огляду на наведене вище прокурором не порушено строку апеляційного оскарження згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України.
Таким чином, ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги прокурора суддя апеляційного суду не врахував вказаних обставин і тим самим порушив вимоги кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим касаційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, ухвала судді апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід перевірити апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями  433, 434, 436, 438, 441 КПК України, суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3