ПОСТАНОВА
Іменем України

06 грудня 2018 року 
Київ
справа №823/1084/16
адміністративне провадження №К/9901/9584/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача Бевзенка В.М., 
суддів: Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 (суддя-доповідач - Коротких А.Ю.)
та на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 (суддя-доповідач - Коротких А.Ю.)
у справі №823/1084/16
за позовом ОСОБА_2
до Генеральної прокуратури України про внесення запису 
про звільнення до трудової книжки,
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України про: 
-          визнання протиправними дій відповідача щодо відмови йому у розгляді питання про приведення наказу Генерального прокурора України від 02.03.1999 №130К до вимог Основного Закону України та Закону України від 14.10.2014 «Про прокуратуру», а також про внесення запису про звільнення з посади відповідно до зазначеного наказу до його трудової книжки (запис №16) без посилання на положення чинної на час внесення запису статті 48 Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру»;
-          визнання незаконним та скасування запису №16 у його трудовій книжці про звільнення з посади, внесеного на підставі наказу Генерального прокурора України від 02.03.1999 №130К, як такого, що не відповідає вимогам Конституції України, законодавства про працю, Закону України «Про прокуратуру» та інструкції про ведення трудових книжок працівників; 
-          зобов'язання відповідача розглянути питання про приведення запису у його трудовій книжці про звільнення з посади на підставі вищевказаного наказу у відповідність до вимог Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 47,48 Кодексу законів про працю України та інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (з наступними змінами та доповненнями) з урахуванням припису п.3 Прикінцевих положень Закону України від 14.10.2014 «Про прокуратуру» щодо визнання такою, яка втратила чинність з 15.12.2015 статті 48 Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру» (з наступними змінами та доповненнями) з огляду на конституційні положення ст.ст.22,58 Основного Закону України щодо недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини та громадянина.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України в частині позовних вимог про: 
-          визнання незаконним та скасування запису №16 у його трудовій книжці про звільнення з посади, внесеного на підставі наказу Генерального прокурора України від 02.03.1999 №130К, як такого, що не відповідає вимогам Конституції України, законодавства про працю, Закону України «Про прокуратуру» та інструкції про ведення трудових книжок працівників;
-          зобов'язання відповідача розглянути питання про приведення запису у його трудовій книжці про звільнення з посади на підставі вищевказаного наказу у відповідність до вимог Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 47,48 Кодексу законів про працю України та інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (з наступними змінами та доповненнями) з урахуванням припису п.3 Прикінцевих положень Закону України від 14.10.2014 «Про прокуратуру» щодо визнання такою, яка втратила чинність з 15.12.2015 ст.48 Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру» (з наступними змінами та доповненнями) з огляду на конституційні положення ст.ст.22,58 Основного Закону України щодо недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини та громадянина.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Генеральної прокуратури України щодо розгляду його звернення повернуто позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з апеляційними скаргами.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2016 залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 про залишення без розгляду позовної заяви в частині, оскільки до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги - до 29 вересня 2016 року.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2016 залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 про повернення позовної заяви в частині, оскільки до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги - до 29 вересня 2016 року.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 про залишення позовної заяви в частині без розгляду повернуто апелянту у зв'язку з тим, що зазначені в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2016 недоліки апеляційної скарги не були усунуті.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 про повернення позовної заяви повернуто апелянту, у зв'язку з тим, що зазначені в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2016 недоліки апеляційної скарги не були усунуті.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї
Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду апеляційної інстанції про повернення апеляційних скарг, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, оскільки вважає, що вказані рішення суду апеляційної інстанції були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Касаційна скарга, зокрема, обґрунтована тим, що оскаржувані рішення суду апеляційної інстанції не відповідають вимогам статті 206, 207 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не може бути задоволена з таких підстав.
Відповідно до пункту 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до апеляційної скарги додаються її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. До апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Згідно частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України ((в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.
За правилами статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України ((в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою. 
Згідно з частиною 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було виконано вимоги ухвал Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2016 про залишення апеляційних скарг без руху.
В зв'язку з чим, Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції норми процесуального права, які б могли привести до скасування рішень, порушені не були.
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 343, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 та Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 у цій справі - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.
Суддя-доповідач В.М.Бевзенко 
судді                                                                                           Н.А.Данилевич
                                                                                          В.М.Шарапа