Постанова
Іменем України
 
23 січня 2019 року
м. Київ
 
справа № 585/1252/16-ц
провадження № 61-25108св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого – Висоцької В. С.,
суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,   Штелик С. П., 
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представники позивачів:  ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
відповідачі: Роменська міська рада Сумської області, Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, управління Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області, 
треті особи: приватне підприємство «Осна», Міжрегіональний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року у складі судді Шульги В. О. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 23 березня 2017 року у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Семеній Л. І., Бойка В. Б.,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулися до суду з позовом до Роменської міської ради Сумської області, Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, управління Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області, за участю третьої особи – приватного підприємства «Осна» (далі – ПП «Осна»), про визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії.
Позовна заява мотивована тим, що позивачі в справі, починаючи з 1995–1996 року, працюючи у військовій частині НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 ) в АДРЕСА_1 отримали від керівництва військової частини дозвіл на будівництво на земельній ділянці автогаражів, кожен в різний час будували гаражі за власні кошти та є їх фактичними власниками, а саме: ОСОБА_1 належить гараж № НОМЕР_2 , ОСОБА_2 – гараж № НОМЕР_3 , ОСОБА_3 – гараж №  НОМЕР_4 , ОСОБА_4 – гараж № НОМЕР_5 , ОСОБА_5 – гараж № НОМЕР_6 , ОСОБА_6 – гараж № НОМЕР_7 , ОСОБА_21 – гараж № НОМЕР_8 , ОСОБА_8 – гараж № НОМЕР_9 , ОСОБА_9 – гараж № НОМЕР_10 .
Про існування оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування їм стало відомо в червні 2015 року в результаті звернення до суду ПП «Осна» з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням шляхом звільнення. 
Позивачі зазначали, що рішення Виконавчого комітету Роменської міської ради від 24 липня 1996 року № 233, від 18 вересня 1996 року № 316 та від 25 грудня 1996 року № 423 є такими, що не відповідають вимогам статей 4, 19, 31 ЗК України в редакції, чинній на час прийняття рішень, оскільки відповідно до вказаних норм право прийняття таких рішень належало виключно до компетенції міських рад. 
З інформацією колишнього голови ОСОБА_22 , рішення Виконавчого комітету Роменської міської ради від 26 вересня 2001 року № 353, а також свідоцтво про право власності від 28 вересня 2001 року, він не підписував, і наявний на цих документах підпис йому не належить. 
Рішення Виконавчого комітету Роменської міської ради від 14 грудня 2005 року № 398 є незаконним, оскільки прийнято на підставі Закону України «Про власність», який на той час втратив чинність у зв`язку з набуттям чинності ЦК України 2004 року, статтею 331 якого передбачалось, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Жодного документа про введення в експлуатацію гаражів №№ 38, 39, 40 ПП «Осна» виконкому не передавало. 
Рішення Роменської міської ради від 28 травня 2012 року прийняте з порушення норм закону, оскільки кадастровий номер спірній земельній ділянці не був присвоєний, а договір оренди вказаної земельної ділянки від 27 липня 2012 року був зареєстрований за вісім днів до його укладення – 19 липня 2012 року.
Позивачі вказували на численні порушення під час підготовки документів, звернень при оформленні та прийнятті оспорюваних документів, порушення вимог земельного законодавства під час вилучення земельної ділянки, відсутність технічних проектів. Зазначали, що вказані обставини підтверджуються належними доказами і є підставою для скасування державного акта, свідоцтв про право власності, державної реєстрації.
Просили суд визнати незаконним та скасувати: 
рішення Виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів від 24 липня 1996 року № 233 в частині вилучення у в/ч НОМЕР_1 земельної ділянки площею 2 500 кв. м та надання ПП «Осна» дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 ; 
рішення Виконавчого комітету Роменської міської ради від 18 вересня 1996 року № 316 в частині надання дозволу ПП «Осна» на проектування 16 гаражів та складу для зберігання будівельних матеріалів в районі в/ч НОМЕР_1 згідно з проектом, погодженим в установленому порядку; 
рішення Виконавчого комітету Роменської міської ради від 25 грудня 1996 року № 423 в частині затвердження проекту відведення земельної ділянки ПП «Осна» для будівництва гаражів та складу будівельних матеріалів на АДРЕСА_1 та передання в постійне користування земельної ділянки площею 0,25 га; 
рішення Виконавчого комітету Роменської міської ради від 26 вересня 2001 року № 353 в частині оформлення права власності на гаражі з 1 до 37 номера на АДРЕСА_1 за ПП «Осна» на підставі рішень міськвиконкому від 18 вересня 1996 року № 316 та від 25 грудня 1996 року № 423; 
рішення Виконавчого комітету Роменської міської ради від 14 грудня 2005 року № 398 в частині оформлення ПП «Осна» права власності на гаражі на АДРЕСА_1 , а саме гаражі 38, 39, 40; 
рішення Роменської міської ради від 28 травня 2012 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою, що посвідчує право ПП «Осна» на земельну ділянку на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, та надання ПП «Осна» вказаної земельної ділянки площею 0,2223 га в оренду строком на п`ять років із земель державної власності; 
державний акт на право постійного користування землею серії СМ № 00014 на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, розташовану на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та експлуатації будівель і споруд, виданий ПП «Осна» 17 лютого 1997 року;
свідоцтво про право власності на гаражі з номера 1 до 37 від 28 вересня 2001 року, видане ПП «Осна» та зареєстровано в реєстровій книзі № 64 за реєстровим номером 79, стор. 142;
свідоцтво серії НОМЕР_11 про право власності на нерухоме майно, а саме гаражі 38, 39, 40 за адресою: АДРЕСА_1 , видане ПП «Осна» 23 грудня 2005 року;
державну реєстрацію договору оренди землі від 19 липня 2012 року № 591070004000112, укладеного 27 липня 2012 року між Роменською міською радою та ПП «Осна», про передання в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови загальною площею 0,2223 га за адресою: АДРЕСА_1 ;
зобов`язати державного кадастрового реєстратора – Управління Держземагентства у Роменському районі Сумської області виконати вимоги пункту 60 постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру», а саме внести запис у поземельну книгу про скасування державної реєстрації земельної ділянки, що розташована на АДРЕСА_1 ; 
стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2016 року до участі у справі залучено Міжрегіональний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій як третю особу.
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2016 року до участі у справі залучено ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 як третіх осіб.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачі не довели наявності спору між ними та іншими сторонами у справі, порушення їхніх прав, оскільки не надали належних доказів на підтвердження їх прав на спірну земельну ділянку та гаражі, а посилання на статтю 4 ЗК України не може бути взято до уваги, оскільки до прийняття рішення земельна ділянка була вилучена у військової частини, крім того земля перебуває лише в оренді, а не у власності юридичної особи. Законність вилучення земельної ділянки вже вирішувалась в іншій цивільній справі. Крім того, у справі не був залучений належний відповідач – ПП «Осна», хоча суд виносив це питання на обговорення учасників процесу, від яких не надійшло відповідних клопотань.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд постановив обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просять, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.  
Касаційна скарга мотивована тим, що суди надали оцінку лише одному рішенню ради та її виконавчого комітету, а рішень щодо вилучення земельної ділянки у військової частини та передання її у користування ПП «Осна» було шість; відповідачі не мали підстав, передбачених законом, для прийняття рішень, правовстановлювальні документи підписані неповноважними особами та не в спосіб, передбачений законом; безпідставно визнано право власності ПП «Осна» на гаражі, які не зазначені об`єктами права власності та деякі з них зруйновані;  відсутня інформації про звернення підприємства до виконкому з питань приймання гаражів в експлуатацію.
У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких ПП «Осна» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення – без змін.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Суд встановив, що ПП «Осна» було зареєстроване як юридична особа 13 березня 1995 року (т. 1 а. с. 158–162).
Відповідно до акта про право користування землею від 1977 року за в/ч НОМЕР_1 , розміщеною за адресою: АДРЕСА_1 , було закріплено в безстрокове і безоплатне користування земельну ділянку площею 3,3 га (т. 1 а. с. 24–25).
У листі командира в/ч 74445 від березня 1996 року, адресованого Роменській міській раді народних депутатів, вказано, що військова частина просить відповідно до статті 19 ЗК України прийняти рішення про вилучення у військової частини земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої в північно-східній території військової частини, та передати її Малому підприємству «Осна» (т. 1 а. с. 26).
У листі від 25 березня 1996 року до Роменської міської ради народних депутатів, директор ПП «Осна» просить для виконання договірних зобов`язань, відповідно до статті 19 ЗК України, прийняти рішення про вилучення у військової частини земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої в північно-східній території військової частини, та передати її ПП «Осна» для розвитку власної бази підприємства (т. 1 а. с. 27).  
Згідно з листом за лютий 1996 року № 144/1/97 на адресу начальника Роменської КЕЧ та командира в/ч НОМЕР_1 начальник розквартирування військ і капітального будівництва Збройних Сил України Рудковський Д. А. дозволив передати ПП «Осна» в народне господарство 0,25 га земель військового містечка № 2 за умови виділення 16 місць під будівництво індивідуальних гаражів військовослужбовцям, іншу територію використати під виробничу базу ПП «Осна» (т. 1 а. с. 29).
У листі начальника Центрального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України Литвиненко В. від 16 лютого 1996 року № 144/1/96 на адресу голови Роменської міськради, вказано, що Міністерство оборони України погоджує передання в народне господарство 0,25 га земель військового містечка № НОМЕР_12 в м. Ромнах ПП «Осна» за умови виділення 16 місць під будівництво індивідуальних гаражів для військовослужбовців, іншу територію використати під виробничу базу ПП «Осна» (т. 1 а. с. 30).
24 липня 1996 року виконком Роменської міської ради народних депутатів, розглянувши подання в/ч НОМЕР_1 та ПП «Осна», прийняв рішення № 233, яким у зв`язку з відмовою в/ч НОМЕР_1 від земельних ділянок вилучив земельні ділянки та зарахував їх до земель міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , площею 2500 кв. м, та надав дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки ПП «Осна» (т. 1 а. с. 31).
18 вересня 1996 року виконком Роменської міської ради народних депутатів прийняв рішення № 316 про надання ПП «Осна» дозволу на проектування 16 гаражів та складу для зберігання будівельних матеріалів у районі в/ч НОМЕР_1 згідно з проектом, погодженим у встановленому законом порядку (т. 1 а. с. 32).
25 грудня 1996 року виконком Роменської міської ради народних депутатів прийняв рішення № 423, яким затвердив проект відведення земельної ділянки ПП «Осна» для будівництва гаражів та складу будівельних матеріалів на АДРЕСА_1 та передав ПП «Осна» в постійне користування земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0, 25 га (т. 1 а. с. 33).
17 лютого 1997 року ПП «Осна» на підставі рішення Роменської міської ради від 25 грудня 1996 року № 423 був виданий державний акт серії СМ № 00014 на право постійного користування землею на АДРЕСА_1 , площею 0,25 га для будівництва та експлуатації будівель і споруд (т. 1 а. с. 59–60).
Згідно з листом заступника начальника управління Держземагентства у Роменському районі Сумської області 2014 року № 2, земельна ділянка на АДРЕСА_1 , рішенням Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 25 грудня 1996 року № 423 передана у постійне користування ПП «Осна». Повідомлено, що згідно із Законом України «Про форми власності на землю» введеного в дію постановою Верховної Ради України від 30 січня 1992 року № 2074-ХІІ, зазначена земельна ділянка належала до земель державної власності. Також вказано, що згідно із Законом України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» ця земельна ділянка на момент укладення договору оренди землі від 27 липня 2012 року належала до земель комунальної власності.
Рішенням виконкому Роменської міськради від 26 вересня 2001 року № 353 «Про розгляд питань бюро технічної інвентаризації» оформлено право власності на гаражі з 1 до 37 номера на АДРЕСА_1 за ПП «Осна» на підставі рішень міськвиконкому від 18 вересня 1996 року № 316 та 25 грудня 1996 року № 423.
У свідоцтві про право власності на гаражі від 28 вересня 2001 року власником гаражів з 1 до 37 номера, які розташовані в АДРЕСА_1 , вказане ПП «Осна».
Рішенням виконкому Роменської міської ради від 26 вересня 2001 року № 353 вирішено оформити право власності на гаражі з 1 до 37 номера на АДРЕСА_1 за ПП «Осна» на підставі рішень міськвиконкому від 18 вересня 1996 року № 316 та від 25 грудня 1996 року № 423 (т. 1 а.с. 61).
На підставі рішення від 26 вересня 2001 року № 353 ПП «Осна» було видане свідоцтво про право власності на гаражі з 1 до 37 номера у АДРЕСА_1 , про що було зроблено відповідний запис у реєстровій книзі № 64 за реєстровим номером 79, стр. 142 (т. 1 а.с. 62).
Рішенням Виконавчого комітету Роменської міської ради від 14 грудня 2005 року № 398 оформлено право власності на гаражі № НОМЕР_13 НОМЕР_3 , 39, НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 за ПП «Осна», на підставі якого ПП «Осна» видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_11 на вказані гаражі (т. 1 а. с. 66, 67).
28 травня 2012 року Роменська міська рада прийняла рішення про затвердження технічної документації із землеустрою, що посвідчує право ПП «Осна» на земельну ділянку на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови та надання із земель державної власності ПП «Осна» на умовах оренди терміном на 5 років земельної ділянки площею 0,2223 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 72).
27 липня 2012 року між Роменською міською радою та ПП «Осна» був укладений договір оренди землі, а саме земельної ділянки на АДРЕСА_1 загальною площею 0,2223 га, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Ромнах Сумської області 19 липня 2012 року за № 591070004000112. У договорі зазначено, що на цій земельній ділянці знаходяться гаражі, які належать орендарю на праві власності (т. 1 а. с. 73–75).
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 26 лютого 2014 року, зобов`язано ОСОБА_23 усунути перешкоди в користуванні ПП «Осна» нежитловим приміщенням – гаражем № НОМЕР_14 , розташованим на орендованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його звільнення. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Також відмовлено в задоволенні зустрічного позову. На обґрунтування рішення вказано, що ПП «Осна» є власником гаражів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке на цей час не скасоване і не змінене. Гараж розташований на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді у ПП «Осна» згідно з договором оренди.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 14 липня 2014 року у справі № 920/1100/14 в задоволенні позову Роменської міської ради до ПП «Осна» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовлено. У рішенні вказано, що законність спірного договору оренди землі від 27 липня 2012 року беззаперечно підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили.
У постанові Вищого господарського суду України від 29 квітня 2015 року у справі № 920/1235/14 за позовом заступника Сумського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Державна служба України з надзвичайних ситуацій в особі Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, до Роменської міської ради, Виконавчого комітету Роменської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ПП «Осна», про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,  позовні вимоги прокурора про визнання нечинним рішення виконкому Роменської міської ради від 24 липня 1996 року № 233 щодо вилучення у в/ч НОМЕР_1 земельної ділянки площею 0,25 га залишено без задоволення у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи відмову у позові, не підлягали задоволенню і позовні вимоги про повернення спірної земельної ділянки. Суди встановили, що земельна ділянка перебуває в орендному користуванні підприємства, що підтверджується відповідним договором оренди землі, що виключає можливість її витребування у ради та є самостійною підставою для відмови в позові в цій частині.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 12 вересня 2016 року у справі № 920/658/16 за позовом ПП «Осна» до Роменської міської ради Сумської області, за участю третьої особи – виконкому Роменської міськради, про визнання недійсним та скасування рішення позов задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення 69-ї сесії 6-го скликання Роменської міської ради від 25 березня 2015 року в частині скасування пунктів 2.1, 2.2 рішення виконкому Роменської міськради народних депутатів «Про розгляд земельних питань» (щодо затвердження проекту відведення та передання в постійне користування ПП «Осна» земельної ділянки на АДРЕСА_1 ). 
Зазначене рішення мотивоване тим, що згідно із статтею 19 Закону України від 08 грудня 1990 року № 534-ХІІ «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» виключно на пленарних засіданнях ради народних депутатів вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин відповідно до законодавства. Рішення від 25 грудня 1996 року № 423 прийнято Виконавчим комітетом Роменської міської ради народних депутатів з перевищенням повноважень і всупереч вимогам ЗК Української РСР. Разом з цим відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а отже, це рішення не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування після його виконання.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
На момент прийняття оскаржуваних рішень Виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів Сумської області від 24 липня 1996 року № 233, від 18 вересня 1996 року № 316, від 25 грудня 1996 року № 423 та від 26 вересня 2001 року № 353 діяв ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року № 561-ХІІ у відповідній редакції.
Компетенція міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин була визначена статтею 10 вказаного кодексу, відповідно до пункту 3 частини першої якої до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належало вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 31 ЗК Української РСР вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.
Відповідно до частини першої статті 70 ЗК Української РСР землями для потреб оборони визнавались землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про Збройні Сили України» (у редакції, чинній на час вилучення земельної ділянки) безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України. Функції та повноваження Міністерства оборони України з керівництва Збройними Силами визначаються на основі цього Закону, Закону України «Про оборону України», інших законодавчих актів України та Положенням про Міністерство оборони України, яке затверджується Президентом України.
Підпунктом 16 пункту 4 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 13 червня 1994 року № 297/94 (чинного на момент вилучення земельної ділянки), передбачено, що Міністерство оборони України здійснює функції з управління майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.
Таким чином, вилучення спірної земельної ділянки мало відбуватись лише за згодою уповноваженого державою органу управління військовим майном – Міністерства оборони України. 
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до частини третьої статті 10, статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,  встановлених статтею 61 цього Кодексу.
У касаційній скарзі позивачі не заперечували, що дозволу на будівництво гаражів у них не було, всі гаражі були побудовані ними самочинно, а позивачі в різний час притягнуті до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво.
Згідно з частиною другою статті 376 ЦК Україниособа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Встановивши, що позивачі не надали належних та допустимих доказів, які б давали б підстави вважати про порушення їх прав оскаржуваними рішеннями органу місцевого самоврядування, оскільки гаражі позивачів збудовані на земельній ділянці, що не була відведена їм у встановленому законом порядку для цієї мети, та без відповідного документа, який давав би їм право виконувати будівельні роботи, а також без належно затвердженого проекту, і право власності на гаражі позивачі не набули, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у позові.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про недоведеність порушення відповідачами прав позивачів та зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивачів з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.
При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 23 березня 2017 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | В. С. Висоцька
Судді: | А. О. Лесько     С. Ю. Мартєв      В. М. Сімоненко     С. П. Штелик