Постанова
Іменем України              
 
06 грудня 2018 року
м. Київ
 
справа № 795/675/18
 
провадження № 61-36860ав18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
відповідач - ОСОБА_4,
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області у складі судді Кузюри Л. В. 
від 14 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 вересня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства 
«Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ :
 
13 квітня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 вересня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - 
ПАТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Заява мотивована тим, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 вересня 2013 року стягнуто з неї на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 
101 991,74 грн та витрати, пов'язані з вирішенням спору третейським судом у розмірі 400 грн. Зазначала, що спірні правовідносини щодо стягнення боргу за кредитним договором регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а тому ця справа не підвідомча третейському суду відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 вказаного Закону, що є підставою для скасування оскарженого рішення третейського суду. 
 
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2018 року заяву ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 вересня 2013 року повернуто заявнику.
 
Ухвала суду мотивована тим, що заява про скасування рішення третейського суду подана після закінчення строків, встановлених частиною п'ятою статті 454 ЦПК України, які є преклюзивними, а тому підлягає поверненню. 
 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_4 подала до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2018 року із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена із порушенням норм процесуального права.
 
Заявник зазначає, що її не було повідомлено про розгляд справи у третейському суді, рішення третейського суду вона поштою не отримувала, а дізналася про його існування лише 06 квітня 2018 року, у зв'язку із чим апеляційний суд мав поновити строк для подання заяви про скасування рішення третейського суду. Таким чином апеляційний суд передчасно повернув заяву особі, яка її подала, з порушенням норм процесуального права та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення заяви заявникові проводиться без повідомлення учасників справи.
 
Згідно з частиною тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Апеляційний суд встановив, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 вересня 2013 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 
101 991,74 грн та витрати, пов'язані з вирішенням спору третейським судом у розмірі 400 грн.
 
ОСОБА_4 є відповідачем, тобто виступає стороною у справі, розглянутій третейським судом. 
 
Із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 вересня 2013 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулася до апеляційного суду 13 квітня 2018 року.
 
Відповідно до частин першої, п'ятої та сьомої статті 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев'яноста днів: стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, з дня прийняття рішення третейським судом; особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.
 
Заява, подана після закінчення строку, встановленого частинами п'ятою або шостою цієї статті, повертається.
 
Аналогічні норми містилися у частинах другій, третій статті 389-1 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення третейським судом).
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Строк, передбачений пунктом 1 частини п'ятої статті 454 ЦПК України, є преклюзивним, сплив такого строку є безумовною підставою для повернення поданої заяви.
 
Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що строк на оскарження рішення третейського суду не пропущено, оскільки його оскарження відбулося в межах дев'яноста днів з моменту, коли вона дізналась про його існування, правового значення для правильного вирішення справи не має, оскільки заявник є стороною у справі, що розглянута третейським судом, відповідачем, а тому преклюзивний строк для нього на оскарження рішення третейського суду від 17 вересня 2013 року закінчився у грудні 2013 року, тобто зі спливом дев'яноста днів з дня прийняття рішення.
 
Інший порядок обчислення строку на оскарження рішення третейського суду процесуальним законодавством не передбачено.
 
Доводи апеляційної скарги та зміст оскарженої ухвали не дають підстав для висновку про порушення Апеляційним судом Чернігівської області норм процесуального права.
 
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, Верховний Суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу апеляційного суду - без змін.
 
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 14 травня 2018 року - без змін.
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С.Ф. Хопта