ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року 
м. Київ

Справа №  913/67/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Варави Ю.В.,

представників учасників справи:
позивача - Островерхий С.А.,
відповідача -1 - не з'явився,
відповідача -2 - не з'явився,
третьої особи - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів із полімерних матеріалів "Гемопласт" 

на постанову Донецького апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Дучал Н.М., Геза Т.Д., Склярук О.І. 
від 09.08.2018

та касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит"

на рішення Господарського суду Луганської області   
у складі колегії суддів: Лісовицький Є.А., Ворожцов А.Г., Палей О.С.
від 27.03.2018 та
на постанову Донецького апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Дучал Н.М., Геза Т.Д., Склярук О.І. 
від 09.08.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит"
до Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів із полімерних матеріалів "Гемопласт", Публічного акціонерного товариства "Стахановський вагонобудівний завод"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про стягнення 10 018 630, 01 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог

1. 27 грудня 2016 року позивач подав позовну заяву, з урахуванням заяви від 23.02.2017, про солідарне стягнення з відповідачів 2 156 684,95 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом; стягнення з відповідача-1 4 397 948,00 грн. заборгованості по кредиту, 2 231 237,35 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом, 1 232 759,71 грн. пені за прострочення заборгованості по кредиту та відсоткам.

2. Позовні вимоги позивач обґрунтував неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов'язань за договором про відновлювальну кредитну лінію від 16.02.2009 №1300-09 та невиконанням відповідачем-2 своїх зобов'язань за договором поруки від 25.03.2015 №336.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Луганської області від 27.03.2018 позов був задоволений частково. Суд стягнув солідарно з відповідачів на користь позивача 2 156 684,95 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом; стягнув з відповідача-1 на користь позивача 4 397 948,00 грн. заборгованості по кредиту, 397 639,11 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом. В іншій частині позову відмовлено.

4. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2018 апеляційну скаргу позивача було задоволено частково. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-1 59 236,54 грн. заборгованості з  відсотків за користування кредитом скасовано та прийнято в цій частині нове рішення про задоволення зазначених позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

5. Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог мотивовано встановленням обставин неналежного виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань перед позивачем щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів за кредитним договором.

6. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 1 833 598,24 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором мотивовано тим, що з моменту відкликання у позивача банківської ліцензії (початок процедури ліквідації банку), Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" втратило статус банка, право на здійснення банківської діяльності та, як наслідок, на кредитування та нарахування відсотків за користування кредитом, тому нарахування та стягнення відсотків за період з грудня 2015 року є необґрунтованим та неправомірним. 

7. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 1 232 759,71 грн. пені, яка розрахована за період з 26.06.2016 по 25.12.2016, мотивовано безпідставністю нарахування.

8. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог прийнято місцевим господарським судом при повному з'ясуванні обставин справи, з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

9. Постанова суду апеляційної інстанції в частині часткового скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення в цій частині мотивовано тим, що відкликання банківської ліцензії у Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" не впливає на чинність кредитного договору, зобов'язань за ним, та право позивача нараховувати проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

10. 04 вересня 2018 року відповідач-1 подав касаційну скаргу.

11. У касаційній скарзі відповідач-1 просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2018 в частині постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення 59 236,54 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом та залишити в силі рішення Господарського суду Луганської області від 27.03.2018.

12. 07 вересня 2018 року позивач подав касаційну скаргу.

13. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 27.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2018 в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення 1 774 361,70 грн. відсотків за користування кредитом та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення таких вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ Й АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
          
14. 16 лютого 2009 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (надалі - Банк) та Відкритим акціонерним товариством з виробництва медичних виробів із полімерних матеріалів "Гемопласт", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" (надалі - Позичальник) був укладений договір про відновлювальну кредитну лінію №1300-09 (надалі - Кредитний договір).

15. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 20 000 000,00 грн, а Позичальник зобов'язується сплатити за користування кредитними коштами проценти в розмірі 16% річних.

16. Протягом дії Кредитного договору сторонами були укладені додаткові угоди про зміну та/або уточнення умов Кредитного договору, зокрема, щодо збільшення та/або зменшення суми встановлюваного Банком ліміту кредитування позичальнику, відсоткової ставки за користування кредитом, порядку нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, тощо.

17. Згідно з пунктом 2.4 Кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 05.10.2015) Позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти Банку до 14.02.2016, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок, згідно графіку погашення кредитної лінії (додаток №21 до цього Договору). Погашення заборгованості здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на позичкові рахунки.

18. Відповідно до пункту 3.1 Кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 07.03.2013) Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами в валюті кредиту по процентним ставкам: а) по заборгованості, яка обліковується на рахунку № 2063 8000 1763 07: 16% річних за період з дня видачі до 31.10.2009 включно; 14% річних за період з 01.11.2009 по 31.07.2010 включно; 11,25% річних за період з 01.08.2010 по 09.08.2010 включно; за період з 10.08.2010 по 31.01.2011 включно, процентна ставка встановлюється в розмірі рівному сумі діючої облікової ставки Національного банку України і маржі Банка 3,5% річних; 8,35% річних за період з 01.02.2011 до строку повернення кредиту, вказаного в п. 2.4 цього Договору; по заборгованості, яка обліковується на рахунку № 2063 6000 1763 10: 15,5% річних за період з дня видачі по 31.01.2011 включно; 10,25% річних за період з 01.02.2011 по 06.03.2013 включно; 23,50% річних за період з 07.03.2013 до строку повернення кредиту, вказаного в п. 2.4 цього Договору; по заборгованості, яка обліковується на рахунку № 2063 7000 1763 08: 15,5% річних за період з дня видачі по 31.01.2011 включно; 10,25% річних за період з 01.02.2011 до строку повернення кредиту, вказаного в п. 2.4 цього Договору; б) у разі порушення Позичальником строків погашення кредиту згідно з графіком погашення кредитної лінії: 47,00% річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання за кредитом згідно з вказаним графіком, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї (основної) заборгованості, але не довше кінцевого строку погашення кредиту, встановленого в п. 2.4 цього Договору; в) 47,00% річних за період з дати, вказаної в п. 2.4 цього Договору, до дня фактичного погашення позичкової заборгованості.

19. Згідно з пунктом 3.4. Кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 09.07.2015) нарахування процентів за користування кредитним коштами здійснюється щомісячно. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється щоквартально. Позичальник сплачує проценти в строк з 01 до 10 числа першого місяця кожного кварталу (січень, квітень, липень, жовтень). У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з першого по останній календарний день попереднього кварталу.

20. На виконання умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти у визначеному зазначеним договором розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями та меморіальними ордерами.

21. Кінцевий строк повернення кредиту настав 14.02.2016, однак Позичальник свої зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі не виконав.

22. 25 березня 2015 року, на забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (надалі - Кредитор), Публічним акціонерним товариством "Гемопласт", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" (надалі - Боржник) та Публічним акціонерним товариством "Стахановський вагонобудівний завод" (надалі - Поручитель) був укладений договір поруки №336 (надалі - Договір поруки).

23. Відповідно до пункту 1.1 Договору поруки Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати за своєчасне і повне виконання Боржником зобов'язань у розмірі 2 156 684,95 грн за Кредитним договором, укладеним між Кредитором та Боржником про надання Боржнику кредиту в розмірі 4 500 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитним коштами, виходячи з процентних ставок, зазначених у п. 3.1 Кредитного договору.

24. Згідно з пунктом 2.1 Договору поруки у разі невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

25. Відповідно до пункту 2.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, у т.ч. за основним боргом, щомісячними процентами та підвищеними процентами, за оплату комісійної винагороди, неустойки по основному боргу та процентам, а також за відшкодування всіх збитків.

26. Згідно з пунктом 2.3 Договору поруки у разі непогашення Боржником заборгованості за Кредитним договором протягом 1-го банківського дня з моменту настання строку сплати основного боргу та/або процентів, та/або комісійної винагороди, передбачених Кредитним договором, Кредитор набуває повне право вимоги від Поручителя сплатити борг у повному обсязі.

27. Відповідно до пункту 5.1 Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.  Порука також припиняється, якщо Кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання за Кредитним договором не пред'явив вимоги до Поручителя.

28. Постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 612 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" віднесено до категорії неплатоспроможних.

29. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 № 171 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" з ринку шляхом запровадження в банку тимчасової адміністрації строком на три місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015.

30. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  від 18.12.2015 № 230 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" з 18.12.2015 по 17.12.2017.

31. 25 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося на адресу Публічного акціонерного товариства "Гемопласт" з  вимогою (повідомленням) про порушення основного зобов'язання, повідомивши про наявність у Позичальника станом на 25.10.2016 заборгованості за Кредитним договором в сумі 10 196 347,77 грн. (по кредиту, процентах за користування кредитом, пені) та вимогою протягом одного робочого дня  з моменту отримання вимоги виконати порушене зобов'язання шляхом повернення у повному обсязі кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом та пені в загальному розмірі 10 196 347,77 грн. Зазначена вимога отримана Позичальником 16.12.2016.

32. Аналогічна вимога (повідомленням) про порушення основного зобов'язання 25.11.2016 була направлена Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на адресу Публічного акціонерного товариства "Стахановський вагонобудівний завод", в якій повідомлялось про наявність заборгованості позичальника та необхідність протягом 2-х банківських днів з моменту отримання вимоги виконати порушене зобов'язання за Кредитним договором в сумі 2 156 684, 95 грн., в межах відповідальності Поручителя за Договором поруки.

33.  Вищезазначені вимоги Позичальником та Поручителем не були виконані.

34. Між сторонами Кредитного договору не було досягнуто домовленості щодо припинення нарахування відсотків за користування кредитом у зв'язку з введенням процедури ліквідації Банка.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи осіб, які подали касаційні скарги

35. Відповідач-1 у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме, частину 3 статті 91 Цивільного кодексу України, статті 2, 17, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

36. Відповідач-1 зазначає про безпідставність нарахування процентів за користування коштами після відкликання у позивача банківської ліцензії.

37. У касаційній скарзі позивач зазначає, що Кредитний договір є дійсним і не припинив свою дію, тому, на думку позивача, суди помилково визначили, що строк кредитування сплив 14.02.2016 і по закінченню цієї дати позивач не мав права нараховувати проценти.

Позиції відповідача-1 та третьої особи, викладені у відзиві та поясненнях на касаційну скаргу

38. У письмових поясненнях на касаційну скаргу позивача третя особа просить її задовольнити.

39. У відзиві на касаційну скаргу позивача відповідач-1 просить залишити її без задоволення, оскільки вважає касаційну скаргу позивача необґрунтованою та безпідставною.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

40. Цивільний кодекс України

Стаття 509 частина 1
Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 

Стаття 526 частина 1
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 частина 1
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 612 частина 1
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 1048 частина 1
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Стаття 1050 частина 2
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Стаття 1054 частини 1, 2
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

41. Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

Стаття 46 частина 2
З дня початку процедури ліквідації банку: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається; забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

42. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 300 частини 1, 2
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

43. Суд зазначає, що касаційні скарги скаржників, їх доводи, фактично зводяться до переоцінки обставин справи, що не є компетенцією Суду, враховуючи вимоги статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

44. Суд зазначає, що частина 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що у випадку відкликання банківської ліцензії банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, однак зазначене не вказує на припинення існуючих та чинних зобов'язань контрагентів перед банком, зокрема, обов'язку зі сплати процентів за користування кредитними коштами.

45. Так, за змістом частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

46. Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, у матеріалах справи відсутні докази домовленості між позивачем та відповідачем-1 щодо припинення нарахування відсотків за користування кредитом, у зв'язку з введенням процедури ліквідації позивача.

47. Тому, Суд вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанцій щодо можливості нарахування позивачем відсотків за користування кредитом після введення процедури ліквідації позивача.

48. З огляду на зазначене, Суд відхиляє аргументи відповідача-1, викладені у касаційній скарзі, зокрема, щодо втрати позивачем права на нарахування відсотків за користування кредитом після відкликання у нього банківської ліцензії та щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції приписів статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

49. Суд також відхиляє аргументи позивача щодо невірного визначення судами періоду нарахування процентів за кредитом, оскільки суд апеляційної інстанції, враховуючи умови Кредитного договору та висновки Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинні застосовуватися норми права, викладені у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач мав право нараховувати проценти за кредитом у межах строку кредитування, а саме, до 14.02.2016. 

50. Отже, звертаючись з касаційними скаргами, скаржники не спростували висновків суду апеляційної інстанції та не довели неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

51. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційних скарг.

52. Постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати

53. Судові витрати, понесені скаржниками у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції покладаються на скаржників, оскільки касаційні скарги залишаються без задоволення.

Висновки про правильне застосування норм права

54. Відповідно до положень статей 526, 530, 1048, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов'язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

55. Визначення у частині 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" про те, що у випадку відкликання банківської ліцензії банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, не вказує на припинення існуючих та чинних зобов'язань контрагентів перед банком, зокрема, обов'язку зі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів із полімерних матеріалів "Гемопласт" залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" залишити без задоволення.

3. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2018 у справі № 913/67/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                                   Г. Вронська

Судді                                                                                                             О. Баранець

                                                                                                                             Л. Стратієнко