Постанова
Іменем України                                         
 
06 лютого 2019 року 
м. Київ
 
справа № 2-7585/11
 
провадження № 61-41595св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,           Штелик С.П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідачі: арбітражний керуючий ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович,
особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_7,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 жовтня 2011 року в складі судді Шишкіна О. В. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2018 року у складі колегії суддів: Кружиліної О. А., Хорошевського О. М., Яцини В. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до арбітражного керуючого ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І. О. про зобов'язання вчинення нотаріальних дій.
Позовна заява мотивована тим, що постановою Господарського суду Харківської області від 24 лютого 2010 року у справі № Б-50/218-09                    ФОП ОСОБА_7 визнано банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру, ліквідатором було призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5
15 червня 2011 року в залі товарної біржі «Правопорядок» було проведено аукціон по продажу майна, що належало банкруту ФОП ОСОБА_7, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. На підставі цих торгів ним було придбано зазначену квартиру за                    53 100, 00 грн, та оголошено переможцем торгів.
Після звернення ліквідатора ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І. О. із заявою вчинити певні нотаріальні дії, а саме: виключити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек стосовно відповідного нерухомого майна та вилучити запис з Єдиного Реєстру заборон відчуження нерухомого майна з метою укладення в подальшому договору купівлі-продажу вищезазначеного майна з ним, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що винесено відповідну постанову від 28 вересня 2011 року.
Такі дії приватного Харківського міського нотаріального округу Ємця І. О. порушують його права, оскільки він позбавлений можливості зареєструвати право власності на придбане ним нерухоме майно.
Крім того, ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 лютого 2010 року у справі № Б-50/218-09 про визнання банкрутом                                         ФОП ОСОБА_7 було змінено резолютивну частину постанови Господарського суду Харківської області від 24 лютого 2010 року                              № Б-50/218-09 та роз'яснено, що постанова суду від 24 лютого 2010 року є обов'язковою для виконання всіма нотаріусами України відповідно до статті 34 Закону України «Про нотаріат».
У зв'язку з наведеним позивач просив суд зобов'язати приватного Харківського міського нотаріального округу Ємця І. О. виключити запис про іпотеку № 1939629 з Державного реєстру іпотек, внесений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д. В. на підставі договору іпотеки від 29 квітня 2005 року за реєстровим номером                   № 960 відносно квартири АДРЕСА_1; виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 1939625, внесений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д. В., на підставі договору іпотеки № 0014/05/12-Z(І) від 29 квітня 2005 року (реєстровий                  № 960), відносно квартири АДРЕСА_1; зобов'язати арбітражного керуючого ОСОБА_5 укласти з ним договір купівлі-продажу 1/2 частини спірної квартири; зобов'язати приватного Харківського міського нотаріального округу Ємця І. О. за відсутності правовстановлюючих документів посвідчити договір купівлі-продажу 1/2 частини цієї квартири.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня               2011 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 20 липня 2018 року, позов задоволено частково. 
Скасовано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 вересня 2011 року, винесену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємцем І. О. 
Зобов'язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємця І. О. виключити запис № 1939625 (контрольна сума 86Е176ВБ46) з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_1, внесений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д. В. на підставі договору іпотеки № 0014/05/12-Z(І) від 29 квітня 2005 року (реєстровий                  № 960), укладеного між ОСОБА_7 та АКБ «Форум». 
Зобов'язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємця І. О. вилучити запис № 1939629 (контрольна сума 36ЕДВАЕ101) з Державного реєстру іпотек майна щодо квартири АДРЕСА_1, внесений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Слоневською Д. В. на підставі Договору іпотеки № 12006-036/06Р від                       20 березня 2006 року (реєстровий № 580), укладеного між ОСОБА_7 та АКБ «Форум». 
Зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_5 - ліквідатора ФОП з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 за ціною 53 100,00 грн. 
Зобов'язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємця І. О. за відсутності правовстановлюючих документів посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 за ціною 53 100,00 грн.
 
Судові рішення мотивовані тим, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться під заставою у АКБ «Форум» за іпотечним договором від 29 квітня 2005 року, включена до складу ліквідаційної маси у процесі розгляду справи про банкрутство ФОП                  ОСОБА_7, та була реалізована на аукціоні товарною біржею «Правопорядок» в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон), тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
 
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду,              ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що вона є єдиним та законним власником чотирьохкімнатної АДРЕСА_1, загальною площею 133,4 кв. м, житловою площею 86,7 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
24 квітня 2005 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та нею був укладений кредитний договір № 0014/05/12-2, відповідно до якого банк надав, а вона отримала кредит в розмірі 46 500,00 дол. США, під 15 % річних, зі строком користування до 20 квітня 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29 квітня 2005 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_9 був укладений договір поруки                                  № 0014/05/12-2(11) та цього ж дня з нею - договір іпотеки № 0014/05/12-Z(І), відповідно до якого вона передала в іпотеку належну їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 березня 2005 року квартиру АДРЕСА_1. Вилучення запису з реєстру іпотек передбачено тільки після припинення іпотеки відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку». Станом на дату прийняття судового рішення жодної із зазначених підстав не існувало.                    18 листопада 2011 року кредит був повністю погашений поручителем ОСОБА_10, тобто на дату ухвалення рішення суду першої інстанції від 17 жовтня 2011 року мав місце борг перед банком. Разом з цим, судом першої інстанції її не було залучено до участі у справі її як власника спірної квартири та ПАТ «Банк Форум» як іпотекодавця, та без правоустановлюючих документів передано належне їй на праві власності майно іншій особі.
Крім того, відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 11 лютого 2014 року у справі № Б-50/218-09 встановлено, що судом першої інстанції необґрунтовано порушено справу про банкрутство ФОП ОСОБА_7, відкрито ліквідаційну процедуру, затверджено ліквідаційний звіт, ліквідаційний баланс та ухвалено припинити провадження у справі.
Апеляційним судом не надано оцінки жодному доводу її апеляційної скарги, та безпідставно залишено без змін рішення суду першої інстанції.
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_4 зазначав, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими та безпідставними. Законність дій арбітражного керуючого ОСОБА_5 була підтверджена ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 вересня 2013 року під час розгляду скарги ОСОБА_7 на його дії. Постанова Господарського суду Харківської області від 24 лютого 2010 року у справі № Б-50/218-09 не скасована та має законну силу. Результати торгів щодо реалізації квартири на даний час оскаржуються ОСОБА_7, кінцеве рішення у справі не прийняте. З огляду на презумпцію правомірності правочину, торги є законними, а їх результат свідчить про перехід права власності на квартиру до нього.
 
24 вересня 2019 року справу передано до Верховного Суду.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Судами установлено, 24 квітня 2005 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та фізичною особою ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 0014/05/12-2, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримала кредит в розмірі 46 500,00 дол. США, під 15 % річних, зі строком користування до 20 квітня 2015 року (а. с. 49-52).
 
В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором                      29 квітня 2005 року між АКБ «Форум» та фізичною особою ОСОБА_9 був укладений договір поруки № 0014/05/12-2(11) (а. с. 48).
 
Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 29 квітня 2005 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_7 був укладений договір іпотеки № 0014/05/12-Z(І), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д. В. та зареєстрований в реєстрі за № 960, за умовами якого власник майна ОСОБА_7 передала в іпотеку банку чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 133,4 кв. м, житловою площею 86,7 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 березня 2005 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 02 листопада 2004 року за              № 280-5, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 22 березня 2005 року номер витягу № 6804889, реєстраційний номер № 478847, номер запису П-6485 в книзі 1 (а. с. 46-47).
 
24 лютого 2010 року постановою Господарського суду Харківської області визнано ФОП ОСОБА_7 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру              (а. с. 7-9).
 
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18 серпня 2011 року ліквідатором боржника визначено арбітражного керуючого ОСОБА_5
 
11 травня 2011 року між арбітражним керуючим ОСОБА_5, ліквідатором ФОП ОСОБА_7, та товарною біржею «Правопорядок» було укладено угоду № б/н про організацію та проведення аукціону, пов'язаного з реалізацією майна, шляхом його продажу на аукціоні.
 
Відповідно до протоколу № 8 проведення аукціону від 15 червня 2011 року переможцем аукціону став ОСОБА_4, який придбав 1/2 частини АДРЕСА_1 за               53 100,00 грн (а. с. 12). 
 
28 вересня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_5 з питання зняття заборони відчуження об'єкту нерухомого майна, шляхом виключення запису № 1939625 (контрольна сума 86Е176ВБ46) з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо АДРЕСА_1, накладеної згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д. В. 29 квітня 2005 року, реєстр № 960, з посиланням на пункт 253 розділу 26 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а. с. 10).
 
Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії) одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання  договору довічного утримання, нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
 
У пункті 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)  нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за заявою:
банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту);
заставодавця (іпотекодавця) та заставодержателя (іпотекодержателя) про припинення договору застави (іпотеки) або лише  заставодавця  (іпотекодавця) у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов'язання;
заставодавця (іпотекодавця) у разі визнання рішенням суду договору застави (іпотеки) недійсним;
заставодержателя (іпотекодержателя) у зв'язку з відкриттям виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) на підставі виконавчого напису нотаріуса;
набувача у разі смерті відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором;
відчужувача за спадковим договором у разі смерті набувача;
набувача або відчужувача на підставі рішення суду про розірвання договору довічного утримання (догляду) або спадкового договору чи визнання їх недійсними;
фізичної особи, щодо якої скасовано рішення суду про оголошення її померлою, або за заявою спадкоємців після закінчення п'ятирічного строку з часу відкриття спадщини після особи, оголошеної померлою;
спадкоємця про смерть другого з подружжя,  що склали спільний заповіт.
 
Суди на наведені норми матеріального права уваги не звернули, не врахували, що ліквідатор, як особа, яка може звернутися до нотаріуса із заявою про зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна, зазначеними норами не визначена. 
 
Крім того, відповідно до положень пункту 253 Інструкції, якщо нотаріус, яким було накладено заборону щодо відчуження, позбавлений можливості вчинити нотаріальну дію щодо зняття заборони, така нотаріальна дія може бути вчинена іншим нотаріусом. У такому разі цей нотаріус залишає у своїх справах копію документа, на якому вчинено напис про зняття заборони щодо відчуження, а також направляє повідомлення про зняття заборони щодо  відчуження за місцем зберігання примірника документа, на підставі якого була накладена заборона.
 
Разом з цим, матеріали справи не містять даних, чи звертався ліквідатор до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Слоневської Д. В., яка вносила запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону відчуження спірного нерухомого майна. 
 
Крім того, нотарісам було надано право знімати заборону відчуження майна при одержанні повідомлення за рішенням суду лише з 22 лютого 2012 року відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
 
Ураховуючи наведене, дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 вересня 2011 року є правомірними та відповідали вимогам, чинного на той час законодавства.
 
Також, судами не врахованого наступних норм матеріального права.
 
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
 
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
 
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Такими, зокрема є:
1)визнання права;
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
 
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням статей                                55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
 
Проте, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, всупереч наведеним нормам матеріального права, помилково вважаючи належним обраний позивачем спосіб захисту його прав, зобов'язав арбітражного керуючого ОСОБА_5 укласти з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 1/2 частини АДРЕСА_1 за 53 100,00 грн та зобов'язав приватного Харківського міського нотаріального округу Ємця І. О. за відсутності правовстановлюючих документів посвідчити договір купівлі-продажу                      1/2 частини цієї квартири.
 
Враховуючи викладене, судовий захист права, яке позивач вважає порушеним, не відбувся у належний спосіб.
 
Крім того, апеляційний суд не взяв до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_7, що відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 11 лютого 2014 року у справі № Б-50/218-09 встановлено, що судом першої інстанції необґрунтовано порушено справу про банкрутство ФОП ОСОБА_7, відкрито ліквідаційну процедуру, затверджено ліквідаційний звіт, ліквідаційний баланс та ухвалено припинити провадження у справі.
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам                     статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а тому підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
 
Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 жовтня                 2011 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2018 року скасувати.
 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до арбітражного керуючого ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича про зобов'язання вчинення нотаріальних дій відмовити.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді | В. С. Висоцька   А. О. Лесько   С. Ю. Мартєв   І. М. Фаловська   С. П. Штелик