Постанова
Іменем України
 
16 січня 2019 року
м. Київ
 
справа № 569/13054/16-ц
провадження № 61-13954св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСИ ТРАСТ ГРУП»,
відповідачі: Рівненський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСИ ТРАСТ ГРУП», в інтересах якого діє Герасименко АндрійЮрійович, на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Бондаренко Н. В., Григоренка М. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСИ ТРАСТ ГРУП» (далі - ТОВ «ФІНАНСИ ТРАСТ ГРУП») звернулося до суду з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області), Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області) про визнання протиправними та скасування постанов державних виконавців. 
 
Позовна заява мотивована тим, що на виконанні в Рівненському МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області перебувають виконавчі провадження № № 50125364, 47994865, 36557038, 28602535 та 50605085, а також виконавче провадження № 37813440, боржником за якими є ОСОБА_3
 
На виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області перебуває виконавче провадження № 52083861, боржником за яким також є ОСОБА_3
 
Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, який перебуває в іпотеці у ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», останньому 05 жовтня 2016 року стало відомо, що державними виконавцями Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області були винесені постанови про накладення арешту, у тому числі і на вказане нерухоме майно.
 
Наявність постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якими накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, зокрема і нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, позбавляє ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» можливості скористатися своїми правами та задовольнити свої інтереси відповідно до вимог статей 1, 36-38 Закону України «Про іпотеку».
 
Крім того, нерухоме майно за вказаною адресою передане в іпотеку 25  квітня 2008 року, а спірні постанови відповідачами винесені в період з 09  вересня 2011 року по 01 вересня 2016 року, тобто після обтяження нерухомого майна іпотекою та порушують передбачений частиною сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог.
 
Враховуючи викладене, ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» просило скасувати постанови, винесені Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області 23 березня 2016 року у виконавчому провадженні № 50605085, 15 лютого 2016 року у виконавчому провадженні № 50125364, 03 липня 2015 року у виконавчому провадженні № 47994865, 18 лютого 2013 року у виконавчому провадженні № 36557038, 09 вересня 2011 року у виконавчому провадженні № 28602535, 20 серпня 2013 року у виконавчому провадженні № 37813440, та постанову, винесену Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області 01 вересня 2016 року у виконавчому провадженні № 52083861, якими було накладено арешт на нежитлову будівлю - будівлю торгово-реабілітаційного центру за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області зняти арешт з цього нерухомого майна.
 
Рішенням Рiвненського мiського суду Рівненської області від 21 жовтня  2016 року позов ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» задоволено. Скасовано постанову, винесену Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області 23 березня 2016 року у виконавчому провадженні № 50605085, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлю торгово-реабілітаційного центру за адресою: АДРЕСА_1. 
Зобов'язано Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлі торгово-реабілітаційного центру, розташованої по АДРЕСА_1, накладений постановою Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 23 березня 2016 року № 50605085.
Скасовано постанову, винесену Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 15 лютого 2016 року у виконавчому провадженні № 50125364, у частині накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язано Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлі торгово-реабілітаційного центру, розташованої по АДРЕСА_1, накладений постановою Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 15 лютого 2016 року № 50125364. 
Скасовано постанову, винесену Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 03 липня 2015 року у виконавчому провадженні № 47994865, у частині накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1. 
Зобов'язано Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлі торгово-реабілітаційного центру, розташованої по АДРЕСА_1, накладений постановою Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 03 липня 2015 року № 47994865. 
Скасовано постанову, винесену Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 18 лютого 2013 року у виконавчому провадженні № 36557038, у частині накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1. 
Зобов'язано Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлі торгово-реабілітаційного центру, розташованої по АДРЕСА_1, накладений постановою Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 18 лютого 2013 року № 36557038. 
Скасовано постанову, винесену Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 09 вересня 2011 року у виконавчому провадженні № 28602535, у частині накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1. 
Зобов'язано Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлі торгово-реабілітаційного центру, розташованої по АДРЕСА_1, накладений постановою Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 09 вересня 2011 року № 28602535. 
Скасовано постанову, винесену відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області від 01 вересня 2016 року у виконавчому провадженні № 52083861, у частині накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язано Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлі торгово-реабілітаційного центру, розташованої по АДРЕСА_1, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області від 01 вересня 2016 року № 52083861.
Скасовано постанову, винесену Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 20 серпня 2013 року у виконавчому провадженні № 37813440, у частині накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1. 
Зобов'язано Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлі торгово-реабілітаційного центру, розташованої по АДРЕСА_1, накладений постановою Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 20 серпня 2013 року № 37813440.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наявність постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими накладено арешт на все нерухоме майно, зокрема і на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1, позбавляє позивача можливості задовольнити свої права як іпотекодержателя.
 
Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2016 року скасовано. У задоволенні позову ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» до Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанов державних виконавців відмовлено.
 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим судом не враховано інтереси інших стягувачів за зобов'язаннями ОСОБА_3, не встановлено повне коло осіб, прав та обов'язків яких стосується цей спір.
Ураховуючи те, що судом неповно з'ясовані фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, а в апеляційного суду відсутня процесуальна можливість усунути вказані порушення, постановлене місцевим судом рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП».
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд у своєму рішенні не вказав, які саме норми матеріального та процесуального права неправильно застосовані та порушені судом першої інстанції, не врахував заперечення ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» на апеляційну скаргу ОСОБА_4, якими спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення його законних прав. 
Оскільки за договорами про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, які містять застереження про можливість задоволення вимог іпотекодержателя, ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» є кредитором та іпотекодержателем, тому відповідно до положень статей 37, 38 Закону України «Про іпотеку» товариство має право на задоволення своїх вимог.
Наявність постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими накладено арешт на все нерухоме майно, зокрема і на нежитлову будівлю, за адресою: АДРЕСА_1, позбавляє ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» можливості реалізувати свої права як іпотекодержателя відповідно до вимог статей 37, 38 Закону України «Про іпотеку».
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Рівненського міського суду Рівненської області. 
 
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду.
 
Відзив на касаційну скаргу не подано. 
 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню. 
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що 25 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Ерсте Банк» укладений кредитний договір № 014/10615/4/14461, відповідно до умов якого позичальник отримала у тимчасове користування грошові кошти в сумі 250 000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту до 24 квітня 2018 року.
 
25 квітня 2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_6 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1593, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно - будівлю торгово-реабілітаційного центру за адресою: АДРЕСА_1.
 
У зв'язку із укладенням договору іпотеки від 25 квітня 2008 було накладено заборону відчуження та обтяження іпотекою на предмет іпотеки.
 
28 серпня 2014 року між ПАТ «ФІДОБАНК» (правонаступник ВАТ «Ерсте Банк») та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВЕРАЖ» укладений договір відступлення права вимоги № 1 та договір № 1 про відступлення права за договорами іпотеки, відповідно до яких було відступлене право вимоги за вищевказаними кредитним договором та договором іпотеки. 
 
15 квітня 2015 року між ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВЕРАЖ» укладений договір відступлення права вимоги (факторингу) № 4 та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (р/н 913), відповідно до яких до ТОВ «ФІНАНС ТРАСТГРУП» перейшло право вимоги до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за кредитним договором від 25 квітня 2008 року № 014/10615/4/14461 та договором іпотеки від 25 квітня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В. за реєстровим № 1593. 
 
З Інформаційної довідки від 06 жовтня 2016 року № 69847667 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, який перебуває в іпотеці ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», відомо, що державними виконавцями Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області були винесені постанови про накладення арешту на вказане нерухоме майно.
 
Державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Скринським М. Ю. 23 березня 2016 року у виконавчому провадженні № 50605085 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на 1/1 частини нежитлової будівлі - будівлю торгово-реабілітаційного центру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та передана в іпотеку позивачу.
 
Державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Карпинською А. Ю. 15 лютого 2016 року у виконавчому провадженні № 50125364 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3
 
Державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Карпинською А. Ю. 03 липня 2015 року у виконавчому провадженні № 47994865 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3
 
Державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Карпинською А. Ю. 18 лютого 2013 року у виконавчому провадженні № 36557038 було винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, у межах суми звернення стягнення 6 000 грн. 
 
Державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області 09 вересня 2011 року у виконавчому провадженні № 28602535 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3
 
Державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Карпинською А. Ю. 20 серпня 2013 року у виконавчому провадженні № 37813440 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 
 
Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області Петровою Л.С. 01 вересня 2016 року у виконавчому провадженні № 52083861 винесена постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3
 
Статтями 575, 577 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
 
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
 
Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
 
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
 
Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, незалежно від настання строку виконання зобов'язань за основним договором, у випадку, зокрема, невиконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором.
 
Як передбачено статтею 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
 
Відповідно до статті 14 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.
 
Згідно з частиною третьою статті 54 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції від 05 січня 2017 року) (далі - Закон України «Про виконавче провадження») для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. 
 
За змістом частини четвертої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.
 
Відповідно до частин першої, п'ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
Арешт з майна може бути знятий виконавцем за рішенням суду.
 
Згідно з роз'ясненнями, що містяться у абзаці шостому пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.
 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки право іпотеки виникло до винесення постанов, на підставі яких накладено арешти на нерухоме майно ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», то з будинку АДРЕСА_1 слід зняти арешти, накладені державними виконавцями, для забезпечення позивачу можливості задовольнити свої вимоги до ОСОБА_3 за рахунок предмета іпотеки.
 
Висновок апеляційного суду про необхідність врахування інтересів інших стягувачів за зобов'язаннями ОСОБА_3, а також встановлення повного кола осіб, прав та обов'язків яких стосується вказаний спір, є помилковим, оскільки суд не звернув уваги, що іпотека на будинок АДРЕСА_1 за зобов'язанням за кредитом виникла 25 квітня 2008 року, а оспорювані постанови були винесені з  09  вересня 2011 року по 01 вересня 2016 року.
 
Крім того, колегія суддів зауважує, що Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Рівненській області вищезазначеними постановами накладено арешт на все майно ОСОБА_3, тоді як оскаржувані судові рішення стосуються зняття арешту лише з майна, яке перебуває в іпотеці у ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», та не порушують прав інших кредиторів задовольнити свої вимоги за рахунок іншого майна, яке знаходиться під арештом.
 
Суд першої інстанції, оцінивши надані сторонами докази, з урахуванням встановлених обставин у справі, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову з підстав, зазначених позивачем.
 
Колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції не є законним і обґрунтованим, а тому відповідно до статті 412 ЦПК України підлягає скасуванню, в той час як рішення суду першої ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права та підлягає залишенню в силі.
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСИ ТРАСТ ГРУП», в інтересах якого діє Герасименко Андрій Юрійович, задовольнити.
 
Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року скасувати. Рішенням Рiвненського мiського суду Рівненської області від  21  жовтня 2016 року залишити в силі.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                           Б. І. Гулько
 
                                                                                                      Є. В. Синельников
 
                                                                                                      С. Ф. Хопта
 
                                                                                                      Ю. В. Черняк