Постанова
Іменем України
 
13 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 686/12923/17
провадження № 61-32302св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
представник позивача - ОСОБА_5,
відповідач - ОСОБА_6, 
представник відповідача - ОСОБА_7,
відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша»,
представник відповідача - ОСОБА_8,  
третя особа - ОСОБА_9, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                  від 17 серпня 2017 року у складі судді Стефанишина С. Л. та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2017 року у складі суддів: Ярмолюка О. І., Купельського А. В., Пастощука М. М.,
ВСТАНОВИВ :
У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до             ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (далі - ПрАТ «СК «Перша»), третя особа - ОСОБА_9, в якому просив стягнути з відповідачів на свою користь майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: з ПАТ «СК «Перша» -             50 000 грн, з ОСОБА_6 - 10 915 грн.
Позов мотивовано тим, що 07 березня 2016 року близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_6, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Прибузькій у м. Хмельницькому, порушив правила дорожнього руху, виїхав на перехрестя з вул. Трудовою на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення автомобілем DAEWOO Lanos,                          д. н. НОМЕР_2, володільцем якого є ОСОБА_4 та належить на праві власності ОСОБА_9 Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобіль  DAEWOO Lanos, д. н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, перебачене статтею 124 КУпАП у відношенні            ОСОБА_6, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності не притягувався, у зв'язку із чим ПрАТ «СК «Перша» відмовило у добровільному порядку здійснити страхову виплату у розмірі заподіяної шкоди.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля DAEWOO Lanos,                         д. н. НОМЕР_2 склала 58 337 грн, крім того, позивач поніс 2 578 грн витрат на зберігання автомобіля на спеціальному майданчику для арештованих автомобілів і на послуги евакуатора. Відповідачі відмовляються відшкодувати йому завдані збитки, тому позивач вважає, що                            ПАТ «СК «Перша» має виплатити йому 50 000 грн страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, а іншу частину матеріальної шкоди у розмірі 10 915 грн слід покласти на ОСОБА_6, який є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                  від 17 серпня 2017 року позов задоволено.
Стягнуто з   ПАТ «СК «Перша» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 10 915 грн.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Перша» та ОСОБА_6 на користь                    ОСОБА_4  судовий збір рівними частками у розмірі 640 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що дії ОСОБА_6 перебувають у прямому причинному зв'язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим відповідачі мають відшкодувати ОСОБА_4 завдану майнову шкоду.
Рішення суду апеляційного суду Хмельнинцької області від 09 жовтня            2017 року апеляційні скарги ОСОБА_6 та ПрАТ «СК «Перша» задоволено частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                від 17 серпня 2017 року в частині розміру страхового відшкодування, судового збору та питання повернення складових автомобіля, що не можуть використовуватися за призначенням, змінено.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Перша» на користь ОСОБА_4 42 234,62 грн страхового відшкодування.
Зобов'язано ОСОБА_4 передати ПрАТ «СК «Перша» 72,4% вузлів і деталей, які були замінені під час відновлювального ремонту автомобіля.
Зобов'язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_6 27,6% вузлів і деталей, які були замінені під час відновлювального ремонту автомобіля.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Перша» на користь ОСОБА_4 443,70 грн судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 114,70 грн судового збору.
В іншій частині рішення залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «СК «Перша» 109,33 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що визначаючи розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ПАТ «СК «Перша» на користь позивача, суд першої інстанції припустився помилки.                                      З ПАТ «СК «Перша» на користь позивача підлягає стягненню 42 234,62 грн страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу запасних частин. Інша частина понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт автомобіля (16 102,38 грн) підлягає стягненню з ОСОБА_6
Оскільки з відповідачів на користь позивача має бути стягнута вартість вузлів і деталей, які підлягали заміні, то останній має передати                        ПАТ «СК «Перша» і ОСОБА_6 складові автомобіля, що не можуть використовуватися за призначенням, але мають певну цінність. Позивач має передати відповідачам ці складові в пропорції відшкодування ними вартості відновлювального ремонту (ПАТ «СК «Перша» - 72,4%,               ОСОБА_6 - 27,6%).
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі рішенняз направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.  
Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що              ОСОБА_6 не визнано особою, винною у ДТП, яка сталася 07 березня 2016 року, тому у ОСОБА_10 відсутні підстави вимагати стягнення коштів за пошкодження автомобіля. 
Крім того, суди прийняли до уваги звіт про оцінку транспортного засобу, який втратив чинність. Судами не враховано, що  фізичний знос не застосовується, якщо для відновлення пошкодженого транспортного засобу використано нові вузли (деталі), взамін знятих з виробництва деталей і зношеність пошкодженого майна застосовується при відшкодуванні збитків. ОСОБА_4 не надано доказів на підтвердження того, що деталі на його автомобіль зняті з виробництва. 
Суди неповно з'ясували обставини, які мають значення для справи, та неправильно застосували норми матеріального права, зокрема норми статей 1166, 1187, 1188 ЦК України. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано із суду першої інстанції.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року
№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального 
кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення 
змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
31 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_4 не погодився з доводами відповідача ОСОБА_6 та просив залишити ухвалені у справі судові рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість. 
Інші учасники судового процесу не скористалися правом подати відзив на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав. 
За змістом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частиною 1 статті 979 ЦК Українивстановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «про страхування»  страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Згідно з пунктом 22.1 статті  22 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про страхування»).
Частиною першою статті 1194 ЦК Українипередбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв'язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.
Відсутність свої вини згідно з вимогами частини другої статті 1166 ЦК Українимає довести особа, яка завдала шкоди.
Суд апеляційної інстанції дав належну оцінку зібраним у справі доказам та встановив, що обставини дорожньо-транспортної пригоди, які визнані сторонами, та дії позивача ОСОБА_4, що встановлені постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, та довідка Комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг від 18 березня 2016 року про режим роботи світлофора вказують на те, що ОСОБА_6 в порушення правил дорожнього рухувиїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення транспортних засобів.
Під час розгляду справи ОСОБА_6 не довів відсутність своєї вини у завданні шкоди позивачу, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі мають нести відповідальність за завдані збитки, оскільки мав місце страховий випадок, а саме дорожньо-транспортна пригода з участю забезпеченого транспортного засобу.
На підставі вимог статті 1194 ЦК Українивідповідачі мають відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_6 про недоведеність неправомірності його дій і вини у скоєнні ДТП, спростовуються встановленими судами обставинами та дослідженими під час розгляду справи доказами, яким суди дали належну оцінку та які відповідач не спростував.
Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції, виправив допущені судом першої інстанції помилки та дійшов обґрунтованого висновку, що на підставі наведених вище норм матеріального права та встановлених під час розгляду справи обставин, зокрема з урахуванням звіту ТОВ «Подільська незалежна оцінка» від 14 вересня 2016 року, з                 ПАТ «СК «Перша» на користь позивача підлягає стягненню 42 234,62 грн страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу запасних частин, а інша частина понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт автомобіля підлягає стягненню з ОСОБА_6
Суд апеляційної інстанції врахував принцип диспозитивності цивільного судочинства та обґрунтовано залишив без змін рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 10 915 грн.
Суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що оскільки з відповідачів на користь позивача стягується вартість вузлів і деталей, які підлягали заміні, то останній  має передати ПАТ «СК «Перша» і                 ОСОБА_6 складові автомобіля, що не можуть використовуватися за призначенням, у пропорції відшкодування ними вартості відновлювального ремонту (ПАТ «СК «Перша» - 72,4%, ОСОБА_6 - 27,6%)
Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій, які їх обґрунтовано спростували. 
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв'язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції у незміненій частині - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                 від 17 серпня 2017 року у незміненій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        В. С. Висоцька
 
        В. В. Пророк
 
       І. М. Фаловська