Постанова
Іменем України
 
21 листопада 2018 року
м. Київ
 
справа № 753/23760/16-ц
провадження № 61-25623св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - ОСОБА_5,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Набудович І. О.                   від 07 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва у складі колегії суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., від 14 червня           2017 року,
 
     ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до          ОСОБА_5 про стягнення аліментів.
 
Позовна заява мотивована тим, що з 16 березня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину -          ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. 
 
Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не працює, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6,       ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1 000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 23 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 23 грудня 2016 року і до досягнення дитиною трьох років.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також враховуючи те, що відповідач не працює, дійшов висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. Оскільки позивач у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку потребує матеріальної допомоги, суд стягнув аліменти на її утримання у розмірі 500 грн.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення суду першої інстанції  залишено без змін.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а також на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. 
 
У липні 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди, стягуючи з нього аліменти на утримання позивача, не перевірили, чи має він можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, не врахували, що він не працює і на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Крім того, вказував на те, що суд помилково стягнув аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у відповідній частці від заробітку відповідача.
 
Судові рішення в частині відмови у позові не оскаржуються, а тому в силу вимог статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Відзив на касаційну скаргу від позивача не надходив.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
У справі, що переглядається, установлено, що з 06 березня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.
 
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
 
Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
 
Статтею 182 СК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
 
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
 
Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
 
Відповідно до частини першої статті 184 СК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
 
Позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі.
 
У справі, що переглядається, установлено, що з 18 жовтня 2016 року     ОСОБА_5 працював на посаді охоронника у ТзОВ «Агенство економічної безпеки «Ефорт» і загальна сума доходу за період з 18 жовтня 2016 року по 31 січня 2017 року становила 8 655,62 грн. 
 
Відповідач здійснював грошові перекази позивачу, а саме: 01 вересня       2016 року - 510 грн: 06 жовтня 2016 року - 510 грн; 25 листопада 2016 року - 510 грн та 23 грудня 2016 року -510 грн.
 
10 березня 2017 року ОСОБА_5 звільнений з роботи в ТзОВ «Агенство економічної безпеки «Ефорт» за угодою сторін та з цього часу не працює.
 
Позивач є інвалідом 3 групи з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії ААГ № 063600 та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дарницького району міста Києва, отримує соціальну допомогу з інвалідності, розмір якої згідно з довідкою за період з вересня 2016 року по березень 2017 року становив 8 378 грн.
 
Згідно з довідкою про доходи позивач перебуває на посаді учня в ДНЗ «Центр професійної освіти технологій та дизайну м. Києва» та отримує дохід, розмір якого за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року становив         2 190,02 грн.
 
Законом Укаїни «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 січня 2017 по 30 квітня - 1 355 грн, з 01 травня по 30 листопада 1 426 грн, з 01 грудня - 1 492 грн; прожитковий мінімум для непрацездатних осіб: з 01 січня 2017 року -                1 247 грн; для працездатних осіб: з 01 січня 2017 року - 1 600 грн.
 
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши наведенні вище положення СК України, на підставі доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн щомісяця, починаючи з       23 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
 
Доводи касаційної скарги про те, що суд мав стягнути аліменти на утримання дитини у відповідній частці від заробітку відповідача, а не у твердій грошовій сумі, є безпідставними, оскільки, як установлено судами, відповідач не працює, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач працевлаштований та має регулярний дохід.
Також колегія суддів погоджується з висновком судів про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 500 грн.
 
Так, відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
 
Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
 
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 грн.
 
Доводи ОСОБА_5 про те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини вже були предметом дослідження та судами їм надана оцінка на підставі належних і допустимих доказів, а суд касаційної інстанції відповідно до статті 400 ЦПК України не здійснює переоцінку цих доказів.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: | О. В. Білоконь   Є. В. Синельников   С. Ф. Хопта