П О С Т А Н О В А
Іменем  України
 
16 січня 2019 року
м. Київ
 
справа № 279/3458/17-ц
провадження № 14-543цс18
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Ткачука О.С.,
суддів: Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Кібенко О.Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г., 
 
розглянула у порядку письмового провадження справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця органу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 19 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору, за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року, постановлену суддею Коренюком В.П., та постанову апеляційного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року, ухвалену колегією суддів у складі: Павицької Т.М., Троянського Г.С., Миніч Т.І.,
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Короткий зміст позовних вимог
1. 06 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця органу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції (далі - державний виконавець, ДВС) від 19 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору.
2. Скарга мотивована тим, що 11 листопада 2015 року державний виконавець відкрив виконавче провадження за виконавчим листом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 (далі - боржник) 947 421 грн 85 коп. та запропонував останньому сплатити заборгованість у добровільному порядку в строк до 18 листопада 2015 року.
3. Постановою державного виконавця від 19 листопада 2015 року з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 94 742 грн 19 коп. 
4. Посилаючись на те, що державний виконавець не надіслав боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, чим позбавив його можливості сплатити заборгованість у добровільному порядку, заявник просив скасувати постанову державного виконавця про стягнення з нього виконавчого збору.
Короткий зміст судових рішень
5. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року, скаргу ОСОБА_3 задоволено, скасовано постанову державного виконавця органу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції від 19 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору.
6. Судові рішення мотивовані тим, що державний виконавець не довів направлення боржнику постанови від 11 листопада 2015 року про відкриття виконавчого провадження, відтак, суди дійшли висновку, що ОСОБА_3 не мав можливості сплатити заборгованість у добровільному порядку до 18 листопада 2015 року.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.    05 липня 2018 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просив скасувати судові рішення.
8.    Касаційна скарга мотивована тим, що оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Щодо клопотання про зупинення виконання судового рішення
9.    10 липня 2018 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернувся до Верховного Суду із клопотанням про зупинення виконання постанови апеляційного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року.
10. Верховний Суд ухвалою від 16 липня 2018 року відкрив провадження у справі та відмовив у задоволенні зазначеного вище клопотання державної виконавчої служби з підстав того, що постанова апеляційного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року не підлягає примусовому виконанню.
11. 07 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
12. 19 листопада 2018 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернувся до Верховного Суду із клопотанням про зупинення виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року.
13. 22 листопада 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла справу до розгляду та призначила її до розгляду в порядку письмового провадження, а також відмовила у задоволенні клопотання відділу примусового виконання про зупинення ухвали суду першої інстанції у зв'язку з тим, що остання не підлягає примусовому виконанню.
14. 06 грудня 2018 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повторно звернувся до Верховного Суду із клопотанням про зупинення виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року.
15. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області тричі подавав до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання судових рішень у даній справі, які не підлягають примусовому виконанню. У задоволенні двох із них Верховним Судом відмовлено у зв'язку з безпідставністю.
16. Знаючи про такі рішення суду касаційної інстанції, заявник втретє заявив клопотання про зупинення виконання ухвали суду першої інстанції, хоча вона відповідно до рішення Верховного Суду не підлягає примусовому виконанню, а тому клопотання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області є безпідставним.
17. На думку колегії суддів Великої Палати Верховного Суду така поведінка заявника не узгоджується із завданнями цивільного судочинства, визначеними ст. 2 ЦПК України і є зловживанням процесуальним правом.
18. Частиною 3 ст. 44 ЦПК України передбачено, що, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
19. Ураховуючи викладене, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла висновку про залишення клопотання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зупинення виконання ухвали суду першої інстанції без розгляду.
20. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Позиція Верховного Суду
21. Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, ВеликаПалата Верховного Суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
22. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.
23. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
24. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).
25. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
26. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент звернення скаржника до суду) (далі - Закон № 1404-VІІІ») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
27. Судами встановлено, що 11 листопада 2015 року державний виконавець органу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції відкрив виконавче провадження за виконавчим листом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 10 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 947 421 грн 85 коп. та запропонував останньому сплатити заборгованість у добровільному порядку в строк до 18 листопада 2015 року.
28. Постановою державного виконавця від 19 листопада 2015 року у зв'язку з невиконанням у добровільному порядку у встановлений строк зобов'язання з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 94 742 грн 19 коп. 
29. За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. 
30. Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІпередбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
31. З урахуванням вищенаведеного колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
32. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 06 червня 2018 року у справі      № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5195/17 (провадження № 11-801апп18).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
33. Враховуючи викладене вище, скарга ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про стягнення з нього виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
34. Наведеного суди попередніх інстанцій не врахували та дійшли помилкового висновку про розгляду скарги ОСОБА_3 по суті.
35. Пунктом 5 ч. 1 ст. 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
36. Згідно з ч. 1 ст. 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255 цього Кодексу.
37. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
38. Ураховуючи те, що скарга на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому судові рішення у даній справі підлягають скасуванню, а провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору - закриттю.
Щодо судових витрат
39. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 141 ЦПК України, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову особи, звільнені від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
40. З урахуванням визначення стадії виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження, суд при розгляді скарги постановляє ухвалу. Відповідно до підпункту 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в разі подання таких скарг фізичною особою судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
41. Частина 2 ст. 3 Закону № 3674-VI не передбачає звільнення боржника, державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.
42. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області при поданні касаційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн). 
43. Ураховуючи те, що провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця органу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області підлягає закриттю, тому судовий збір повинен бути компенсований за рахунок ОСОБА_3
Керуючись статтями ст. 141, п. 1 ч. 1 ст. 255, 400, 414, 416 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду 
П О С Т А Н О В И Л А:
Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року скасувати.
Провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця органу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 19 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору закрити.
Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області (м. Житомир, майдан Соборний, 1) судовий збір у розмірі 1 762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).
Постанова Великої Палати Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач О.С. Ткачук
Судді:                                      Н.О. Антонюк   Н.П. Лященко
                   С.В. Бакуліна     О.Б. Прокопенко
                   В.В. Британчук     Л.І. Рогач
                   Д.А. Гудима     І.В. Саприкіна
                   В.І. Данішевська     О.М. Ситнік
                   О.Р. Кібенко       В.Ю. Уркевич
                   В.С. Князєв   О.Г. Яновська
                   Л.М. Лобойко