ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року 
м. Київ

Справа №  908/2379/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Студенець В.І., Ткач І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області 

на постанову Донецького апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Стойка О.В., Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.
від 18.05.2018

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області
до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі Запорізької регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру"
про стягнення 9 289,84 грн.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі Запорізької регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" (далі - Відповідач) про стягнення на користь Державного бюджету України неустойки за договором оренди від 02.04.2012 №2927/д (далі - Договір оренди).
2.          Позов мотивований посиланням на порушення Відповідачем передбаченого Договором оренди строку повернення орендованого майна після розірвання Договору оренди. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.          Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 позовні вимоги задоволені. 
4.          Рішення мотивовано доведеністю Позивачем факту невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань. 
5.          Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.05.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
6.          Постанова мотивована відсутністю порушення Відповідачем обов'язку щодо вчасного повернення орендованого майна після припинення дії Договору оренди. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи 
7.          Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
8.          Касаційна скарга мотивована тим, що Договір оренди припинив свою дію 8 червня 2015 року, оскільки Відповідач не надав Позивачу протокол розбіжностей та підписав Договір розірвання від 08.06.2015.
9.          Також Позивач зазначив, що Відповідач був обізнаний про порядок повернення майна після розірвання Договору оренди та не довів обставини відсутності його вини, а також ухилення балансоутримувача від підписання акту приймання-передавання. 
10.          Відповідач у встановлений Судом термін не надав відзив на касаційну скаргу. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11.          Між Позивачем (орендодавець) та Відповідачем (орендар) укладений Договір оренди державного нерухомого майна - нежитлових приміщень, вбудованих у другий поверх будівлі літ. А, реєстровий номер 21560045.800.АААЖЖБ113, а саме: нежитлових приміщень з №52 по №55 включно площею 55,2 м^2; частини коридору №44а площею 22,15 м^2, за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, смт Куйбишеве, вул. Леніна, 43, відповідно до плану поверху та експлікації приміщень з технічного паспорту будівлі (далі - Орендоване майно). Орендоване майно перебуває на балансі Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (далі - Балансоутримувач).
12.          Договір оренди укладений строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, діє з 02.04.2012 до 02.03.2015 (п. 10.1 Договору оренди) та припиняється достроково за взаємною згодою сторін (п. 10.6 Договору оренди).
13.          Договором про зміни №1 від 01.04.2015 термін дії Договору оренди продовжений до 28 лютого 2018 року.
14.          У разі припинення або розірвання Договору оренди орендар зобов'язується повернути Баласоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором як орендодавцем, так і балансоутримувачем, в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п. 5.11 Договору оренди).
15.          У разі припинення або розірвання Договору оренди, закінчення строку дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, майно протягом трьох робочих днів з дати розірвання (припинення) повертається орендарем балансоутримувачу. У разі, якщо орендар затримав повернення майна з наступного дня після закінчення терміну повернення майна, орендар несе ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна (п. 10.10 Договору оренди). 
16.          Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами договору за участю балансоутримувача Акта приймання-передавання. Обов'язок по складанню Акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.11 Договору оренди). 
17.          Якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна в термін, визначений в пункті 10.10 Договору оренди, орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна (п. 10.12 Договору оренди).
18.          Позивач 20 травня 2015 року отримав лист від Відповідача з проханням розірвати достроково Договір оренди, укласти відповідний договір, прийняти майно та підписати акт приймання-передавання. 
19.          Термін дії Договору оренди припинився за згодою сторін на підставі договору про розірвання від 08.06.2015 №744/2927/д (далі - Договір розірвання). 
20.          Згідно з пунктом 4 Договору розірвання він набуває чинності з моменту підписання його сторонами та є невід'ємною частиною Договору оренди. 
21.          У пункті 2 Договору розірвання передбачено, що зобов'язання, виконання яких сторонами почалося до укладення Договору розірвання, повинні бути виконані в наступному порядку, а саме орендар зобов'язується: сплатити орендну плату, пеню та штраф по договору; згідно з пунктами 5.11, 10.10 Договору оренди повернути орендоване майно балансоутримувачу відповідно до акта приймання-передавання за участю регіонального відділення; в разі неповернення орендованого майна відшкодувати орендодавцю неустойку в розмірі подвійної місячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення (розірвання) договору оренди до підписання акта прийому-передачі, який підтверджує фактичне повернення майна; повернути Позивачу примірник підписаного орендарем Договору розірвання в строк 10 календарних днів після отримання Договору розірвання; надати Позивачу копію платіжного доручення про сплату орендної плати, пені та штрафу нарахованих до дати повернення майна.
22.          За період користування майном після з 08.06.2015 до 01.12.2015 Позивач нарахував Відповідачу неустойку в сумі 9289,84 грн. з урахуванням часткових оплат.
23.          З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача претензії від 27.01.2016 №11-22-00457, від 18.04.2016 №11-22-02121 та від 24.05.2016 №11-22-02864, в яких просив належним чином виконати обов'язки за Договором оренди і сплатити наявну заборгованість. 
24.          Відповідач листом від 20.05.2016 за вих. №5/1097 відповів на претензії, з якими не погодився, зазначивши, що повернення майна з перевищенням строків було здійснене не з його вини, а з вини Балансоутримувача, тому правові підстави для сплати неустойки відсутні.
25.          Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що три примірники Договору розірвання разом з актами приймання-передачі Позивач направив Відповідачу листом від 09.06.2015 за №11-13-033353. Тобто Договір розірвання не міг бути підписаний Відповідачем 8 червня 2015 року. Докази, на підставі яких можна встановити дату отримання Відповідачем проекту Договору розірвання та його підписання сторонами, в матеріалах справи відсутні.  
26.          Натомість з наданої Позивачем копії листа Відповідача від 25.09.2015 за №304/208 вбачається, що Відповідач звертався до Позивача зі скаргою на безпідставне неприйняття спірного приміщення Балансоутримувачем у вигляді відмови прийняти ключі від приміщення та підписати акт приймання-передавання. З цим листом на адресу Позивача направлені три примірники Договору розірвання з копією листа Балансоутримувача від 26.08.2015 за №06/4-228.
27.          Водночас зі змісту листів Позивача на адресу Відповідача від 19.10.2015 та Балансоутримувача від 08.10.2015 вбачається, що відмова Балансоутримувача в прийнятті приміщення та підписанні акту зумовлена лише наявністю заборгованості з орендної плати, а не будь-якими іншими причинами.
28.          Матеріали справи не містять відомостей щодо причин непідписання Балансоутримувачем акту прийому-передавання орендованого майна, направленого йому зазначеним листом Позивача, після його отримання до 1 грудня 2015 року.
29.          Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.12.2016 у справі №908/2821/16, учасниками якої були Позивач, Відповідач та Балансоутримувач, встановлений факт порушення Відповідачем грошового зобов'язання за Договором оренди за період з грудня 2013 року до листопада 2015 року. З Відповідача стягнута за наведений період орендна плата за Договором оренди на користь Балансоутримувача. Суд у зазначеній справі встановив, що у період дії Договору оренди Відповідач своє зобов'язання щодо внесення орендних платежів Балансоутримувачу в розмірі 30% від загального розміру орендної плати належним чином не виконував, після розірвання Договору остаточний розрахунок так і не здійснив. 
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
30.          Цивільний кодекс України
Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення
1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 
2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. …
Стаття 526. Загальні умови виконання зобов'язання
1. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. …
Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов'язання
1. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. …
Стаття 546. Види забезпечення виконання зобов'язання
1. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою …
Стаття 549. Поняття неустойки
1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. …
Стаття 610. Порушення зобов'язання
1. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). …
Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов'язання
1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: …
3) сплата неустойки; …
Стаття 612. Прострочення боржника
1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. …
Стаття 614. Вина як підстава відповідальності за порушення зобов'язання
1. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. 
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. 
2. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. …
Стаття 626. Поняття та види договору
1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. …
Стаття 638. Укладення договору
1. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Стаття 636. Договір на користь третьої особи
1. Договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. 
2. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. …
Стаття 640. Момент укладення договору
1. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. …
Стаття 644. Укладення договору за пропозицією, в якій не вказаний строк для відповіді
… 2. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.
Стаття 645. Відповідь про прийняття пропозиції, яка одержана із запізненням
… 3. За згодою особи, яка зробила пропозицію, договір може вважатись укладеним незалежно від того, що відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено та (або) одержано із запізненням.
Стаття 651. Підстави для зміни або розірвання договору
1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. …
Стаття 654. Форма зміни або розірвання договору
1. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Стаття 759. Договір найму
1. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Стаття 762. Плата за користування майном
1. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. …
Стаття 785. Обов'язки наймача у разі припинення договору найму
1. У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. 
2. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
31.          Господарський кодекс України
Стаття 188. Порядок зміни та розірвання господарських договорів 
1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. 
2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. 
3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. 
4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. 
5. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Стаття 216. Господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин 
1. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. …
Стаття 230. Штрафні санкції 
1. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. …
Стаття 283. Оренда майна у сфері господарювання 
1. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. …
6. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Стаття 291. Припинення договору оренди 
… 3. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. 
4. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.
32.          Закон України "Про оренду державного та комунального майна"
Стаття 26. Припинення договору оренди 
… 3. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. …
Стаття 27. Правові наслідки припинення або розірвання договору оренди 
1. У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. …
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
33.          Суд виходить з того, що відповідно до положень статей 509, 526, 530, 785 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення або розірвання договору оренди, зокрема державного майна, в орендодавця виникає обов'язок повернути орендодавцеві об'єкт оренди на визначених договором оренди умовах.
34.          Згідно з положеннями статей 546, 549, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання надає кредитору право на стягнення з боржника неустойки, якщо її сплата передбачена договором або законом, а боржник не доведе наявність правових підстав для звільнення його від відповідальності.
35.          Зокрема, частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України встановлений особливий вид неустойки за невиконання обов'язку з повернення орендованого майна у розмірі подвійної плати за користування ним за час прострочення. Сплата зазначеної неустойки також передбачена пунктом 10.12 Договору оренди. 
36.          Водночас Суд звертає увагу, що відповідно до положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, звертаючись з позовом про стягнення неустойки, позивач повинен довести факт порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником відповідного зобов'язання як підставу для притягнення його до такого виду цивільно-правової відповідальності. 
37.          Натомість, за вимогами статті 614 Цивільного кодексу України на боржника покладається обов'язок довести відсутність своєї вини у відповідному порушенні зобов'язання, тобто вжиття ним усіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов'язання. 
38.          Оскільки суд апеляційної інстанції на підставі наданих сторонами доказів встановив відсутність порушення Відповідачем зобов'язання з повернення Орендованого майна у встановлений Договором оренди строк, Суд погоджується з висновком про відсутність правових підстав для стягнення з Відповідача неустойки, передбаченої частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України.
39.          При цьому Суд відхиляє доводи Позивача щодо припинення дії Договору оренди 8 червня 2015 року, оскільки вони зводяться до переоцінки судом касаційної інстанції доказів, встановлення інших обставин, ніж встановлені судами попередніх інстанцій, що не входить до визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України меж перегляду справи судом касаційної інстанції.
40.          Так, з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, Суд вбачає, що Позивач належними доказами не довів факт розірвання Договору оренди 8 червня 2015 року, зважаючи на неможливість підписання Відповідачем Договору розірвання в зазначений день, адже проект Договору розірвання надісланий йому Позивачем вже після зазначеної дати листом від 09.06.2015.
41.          Разом з тим, приймаючи до уваги обставину надіслання Відповідачем Позивачеві примірників Договору розірвання листом від 25.09.2015, Суд враховує, що згідно з положеннями статті 188 Господарського кодексу України неодержання стороною у встановлений строк відповіді на пропозицію про розірвання договору від другої сторони не має наслідком автоматичне розірвання відповідного договору, а лише передбачає право передати спір на вирішення суду. 
42.          Водночас при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції Позивач не довів обставини надання ним до 1 грудня 2015 року передбаченої частиною 3 статті 645 Цивільного кодексу України згоди на укладення Договору розірвання, не зважаючи на одержання відповіді на його укладення із запізненням. Навпаки, суд апеляційної інстанції на підставі преюдиціальних обставин, встановлених Господарським судом Запорізької області в рішенні від 05.12.2016 у справі №908/2821/16, з'ясував продовження орендних правовідносин за Договором оренди до листопада 2015 року включно. 
43.          Крім того, з огляду на положення статті 300 Господарського процесуального кодексу України Суд також відхиляє аргументи Позивача про недоведеність Відповідачем відсутності його вини у непідписанні акту приймання-передавання Орендованого майна, адже такі обставини встановлені судом апеляційної інстанції на підставі наданих Позивачем доказів щодо листування між сторонами та Балансоутримувачем. Тобто Позивач під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції не довів обставини ухилення Відповідача від повернення Балансоутримувачу Орендованого майна, тоді як суд апеляційної інстанції встановив обставини, які свідчать про вчинення Відповідачем дій, спрямованих на вчинення зазначених дій. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
44.          Звертаючись з касаційною скаргою, Позивач не спростував наведені висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову та не довів неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.
45.          Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.
46.          Постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.
Судові витрати
47.          Понесені Позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області залишити без задоволення.
2.          Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.05.2018 у справі №908/2379/17  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                      Г. Вронська

Судді                                                                                                В. Студенець

                                                                                                               І. Ткач