ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року 
м. Київ
Справа №  910/2863/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Ткаченко Н.Г.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;
представники сторін:
позивача - адвокат Каплун І.О.
відповідача - 1 адвокат Павлюк Г.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"
на постанову Київського апеляційного господарського суду 
від 18.09.2018
у складі колегії суддів: Дідиченко М.А. (головуючого), Руденко М.А., Пономаренка Є.Ю.
у справі № 910/2863/18
за позовом Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" 
до 1) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл"  
про визнання договору частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

1. Казенне підприємство "Морська пошуково-рятувальна служба" звернулося в Господарський суд міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" про визнання п. 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017, укладеного між ПАТ "КБ Глобус" та ТОВ "Техойл Рітейл" в частині "Гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку - гаранта" - недійсним з моменту його вчинення.
Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 
2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просив рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

4. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 у справі № 910/2863/18 апеляційну скаргу КП "Морська пошуково-рятувальна служба" задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

5. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

5.1  08.06.2017 Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба" було оголошено на електронному майданчику Prozorro процедуру відкритих торгів із закупівлі палива за двома лотами: лот № 1 "Дизельне паливо наливом" та лот № 2 "Дизельне паливо та бензин А95 в талонах" за кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (UA-2017-06-08-002676-b) (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-06-08-002676-b).

5.2 Як вказує позивач, ТОВ «Техойл Рітейл» брав участь у даній закупівлі за лотами 1, 2.

5.3 Пунктом 2 розділу 3 Тендерної документації позивачем було передбачено наступні вимоги до забезпечення тендерної пропозиції: Учасник під час подання тендерної пропозиції за лотами 1, 2 одночасно надає забезпечення тендерної пропозиції (гарантія виконання своїх зобов'язань у зв'язку поданням тендерної пропозиції) - пропозиція обов'язково супроводжується документами, що підтверджує надання забезпечення тендерної пропозиції. Розмір забезпечення тендерної пропозиції за Лотом 1: 330 000, 00 грн, вид забезпечення тендерної пропозиції - гарантія, забезпечення тендерної пропозиції надається учасником у вигляді електронної банківської гарантії. Форма та зміст банківської гарантії повинні відповідати вимогам Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639. Гарантія повинна бути безвідкличною та безумовною на суму 330 000, 00 грн. Строк дії забезпечення тендерної пропозиції має відповідати строку дії тендерної пропозиції, але не менше 100 днів з дати завершення прийому тендерних пропозицій. Розмір забезпечення тендерної пропозиції за Лотом 2: 9   900, 00 грн, вид забезпечення тендерної пропозиції - гарантія, забезпечення тендерної пропозиції надається учасником у вигляді електронної банківської гарантії. Форма та зміст банківської гарантії повинні відповідати вимогам Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639. Гарантія повинна бути безвідкличною та безумовною на суму 9 900, 00 грн. Строк дії забезпечення тендерної пропозиції має відповідати строку дії тендерної пропозиції, але не менше 100 днів з дати завершення прийому тендерних пропозицій. Тендерні пропозиції, що не супроводжуються забезпеченням тендерних пропозицій, або надане учасником забезпечення тендерних пропозицій не відповідає вимогам тендерної документації, відхиляються замовником. Усі витрати, пов'язані з наданням забезпечення тендерної пропозиції, здійснюються за рахунок коштів учасника.

5.4 Згідно з п. 3 розділу 3 Тендерної документації замовник повертає учаснику забезпечення тендерної пропозиції протягом 5 банківських днів з дня настання підстави для повернення забезпечення тендерної пропозиції в разі: закінчення строку дії забезпечення тендерної пропозиції, зазначеного в тендерній документації; укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем тендеру; відкликання тендерної пропозиції до закінчення строку її подання; закінчення процедури закупівлі в разі не укладення договору про закупівлю з жодним з учасників, які подали тендерні пропозиції. Забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі; відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними; непідписання учасником який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю; ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону; ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією. Кошти, що надійшли як забезпечення тендерної пропозиції (у разі, якщо вони не повертаються учаснику) перераховуються на рахунок замовника.
                    
5.5  20.07.2017 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (далі - банк-гарант) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі - принципал) укладено договір про надання гарантії № 4737/юг-17, умовами якого передбачено, що даний договір регулює правовідносини сторін щодо надання банком-гарантом гарантійного листа з метою забезпечення належного виконання принципалом умов тендерної документації - відкриті торги на закупівлю "Палива за 2-ма лотами: Лот 1. Дизельне паливо наливом; Лот 2. Дизельне паливо та бензин А 95 в талонах. За кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (Нова редакція)", затвердженої Рішенням тендерного комітету від 13.07.2017, оголошений Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба", відповідно до оголошення про проведення відкритих торгів UA-2017-06-08-002676-b, розміщеного на електронній системі закупівель www.prozorro.gov.ua (далі - основне зобов'язання).

5.6 Згідно з п. 1.2. договору, гарантійним випадком є невиконання принципалом перед Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба" (далі - бенефіціар) своїх обов'язків, пов'язаних з виконанням умов основного зобов'язання, а саме:
- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;
- непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;
- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону;
- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

5.7 Відповідно до п. 1.3. договору, надана в межах цього договору гарантія є безумовною та безвідкличною та вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта.
Згідно з п. 2.1 договору сума і валюта гарантії: 339 900, 00 грн. (код валюти 980) окремо по лотах:
- Лот 1 - 330 000, 00 грн.;
- Лот 2 - 9 900, 00 грн.
- Строк дії гарантії по 31.10.2017 включно (п. 2.2. договору).

5.8 На виконання вказаного договору ПАТ «КБ «Глобус» було видано гарантію № 4738 від 20.07.2017 на суму 9 900,00 грн. щодо зобов'язання з виконання умов тендерної документації відкритих торгів на закупівлю Палива за 2-ма лотами: Лот 1. Дизельне паливо наливом; Лот 2. Дизельне паливо та бензин А 95 в талонах. За кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (Нова редакція)", затвердженої Рішенням тендерного комітету від 13.07.2017, оголошений Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба.

5.9 Також, ПАТ «КБ «Глобус» було видано гарантію № 4737 від 20.07.2017 на суму 330 000,00 грн. щодо зобов'язання з виконання умов тендерної документації відкритих торгів на закупівлю Палива за 2-ма лотами: Лот 1. Дизельне паливо наливом; Лот 2. Дизельне паливо та бензин А 95 в талонах. За кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (Нова редакція)", затвердженої Рішенням тендерного комітету від 13.07.2017, оголошений Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба.

5.10 Пунктом 2 розділу 6 Тендерної документації передбачено, що замовник укладає договір про закупівлю з учасником, якого визнано переможцем торгів, протягом строку дії його пропозиції не пізніше ніж через двадцять днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог ТД та пропозиції учасника-переможця. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через десять днів з дати оприлюднення на веб - порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

5.11 Як зазначає позивач, за результатами відкритих торгів переможцем визнано пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл", що підтверджується протоколами № 7-9 (09130000-9) та № 8-9 (09130000-9) від 04.09.2017 засідання Тендерного комітету КП «МПРС», позивачем було прийнято рішення про намір укласти договори про закупівлі з ТОВ "Техойл Рітейл".

5.12 Листами від 15.09.2017 № 1/25/1608-17 та № 1/25/1609-17 позивач надіслав на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" на підпис договори поставки товару за кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (Дизельне паливо наливом) та товару за кодом ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти" (Дизельне паливо та бензин А 95 в талонах).

5.13 Також, у вказаних листах позивач просив відповідача - 2 до 22.09.2017 повернути підписані екземпляри договору з оригіналом безвідкличної безумовної банківської гарантії забезпечення договору та актом приймання-передачі банківської гарантії.

5.14 Листом від 15.09.2017 № 1509/17 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" повідомило позивача, що банківська гарантія, яка надана у якості забезпечення тендерної пропозиції на закупівлю UA-2017-06-08-002676-b за процедурою - відкриті торги, на даний момент є недійсною, а ТОВ "Техойл Рітейл" як учасник, не виконав кваліфікаційні вимоги Тендерної документації, у зв'язку з чим, з огляду на вимоги частини 7 статті 28 Закону України "Про публічні закупівлі" просило позивача переглянути прийняте рішення про визнання ТОВ "Техойл ТК" переможцем, здійснити процедуру відхилення тендерної пропозиції з метою запобігання порушення вимог чинного законодавства та визнати торги такими, що не відбулись або визнати переможцем наступного учасника за наявності останнього.

5.15 Позивач листом від 19.09.2017 № 1/37/1634-17 повідомив відповідача, що у Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" відсутні підстави для прийняття будь-якого рішення про перегляд рішення про визнання ТОВ "Техойл ТК" переможцем, оскільки останнє не приймало участь у даній закупівлі, а також просив відповідача - 2 підписати надіслані на його адресу договори та по одному примірнику повернути Казенному підприємству "Морська пошуково-рятувальна служба".

5.16  26.09.2017 членами тендерного комітету позивача було вирішено відхилити тендерну пропозицію учасника-переможця ТОВ "Техойл Рітейл" на підставі абзацу 2 пункту 2 частини 1 статті 30 Закону України "Про публічні закупівлі" (відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю) та керуючись частиною 3 статті 32 Закону України "Про публічні закупівлі" перейти до розгляду тендерної пропозиції наступного за ранжування учасника, а саме ТОВ "ТРЕЙД КОММОДІТІ".

5.17 У зв'язку з невиконанням учасником-переможцем закупівлі (ТОВ "Техойл Рітейл") своїх зобов'язань, передбачених його пропозицією, підготувати та направити письмову вимогу до банку-гаранту на сплату 330 000,00 грн. та 9 900,00 грн. на рахунок КП "МПРС". Вказане підтверджується протоколами засідання тендерного комітету КП «МПРС» № 12-9 (09130000-9) та № 13-9 (09130000-9) від 26.09.2017.

5.18 Позивачем було направлено на адресу відповідача-1 лист № 1/12/1698-17 від 26.09.2017 разом з вимогами про сплату банком-гарантом 330 000, 00 грн. та 9 900,00 грн., відповідно до якої позивач вимагав негайно, в строки визначені гарантією, перерахувати суму гарантійного платежу в розмірі 330 000, 00 грн. та 9 900,00 грн.на умовах, визначених гарантіями, на поточний рахунок 26002010397407 в ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123, отримувач платежу (бенефіціар) - Казенне підприємство "Морська пошуково-рятувальна служба".

5.19 Проте, відповідачем-1 листом від 02.10.2017 № 5064, повідомлено Казенне підприємство "Морська пошуково-рятувальна служба", що ТОВ "Техойл Рітейл" не виконало умови п. 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 щодо розміщення грошового покриття, у зв'язку з чим гарантія № 4737 від 20.07.2017 та гарантія № 4738 від 20.07.2017 не набрали чинності, а тому Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" відмовило позивачу у сплаті грошових коштів згідно із банківською гарантією № 4737 від 20.07.2017 та банківською гарантією № 4738 від 20.07.2017.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
6.  12.10.2018 Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою № 2828 від 12.10.2018 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 у справі № 910/2863/18, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/2863/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.10.2018.

8. Ухвалою Верховного Суду від 24.10.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 910/2863/18 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" № 2828 від 12.10.2018 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018; призначено розгляд касаційної скарги на 07.11.2018 об 11 год. 30 хв.

9. В судовому засіданні 07.11.2018 було оголошено перерву до 05.12.2018 об 11 год. 00 хв.

10. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04.12.2018 № 3024, у зв'язку з перебуванням судді Жукова С.В. на лікарняному, відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/2863/18.

11. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.12.2018 справу № 910/2863/18 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Ткаченко Н.Г., Пєскова В.Г.

12. Ухвалою Верховного Суду від 05.12.2018 прийнято касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" № 2828 від 12.10.2018 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 у справі № 910/2863/18, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Ткаченко Н.Г., до свого провадження

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.
13. Не погоджуючись з прийнятою постановою апеляційного суду, ПАТ "Комерційний банк "Глобус" подано касаційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення яким залишити в силі рішення суду першої інстанції.

14. Обґрунтовуючи заявлені вимоги скаржник зазначає наступне.

14.1 Зазначені в договорі про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 умови, що гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку - гаранта не суперечить актам цивільного законодавства, що регулюють дані правовідносини.

14.2 Позивач, отримавши гарантії із застереженням щодо умов набрання ними чинності, мав можливість запросити у принципала чи банку - гаранта договір гарантії та відповідне підтвердження про умови набуття чинності гарантій № 4737 та № 4738 від 20.07.2017, чого позивачем не здійснено.

14.3 Особами які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним є насамперед сторони правочину, а позивач не є стороною договору.

15. Представник скаржника в судових засіданнях 07.11.2018 та 05.12.2018 підтримала касаційну скаргу з підстав викладених в ній. 

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
16. КП "Морська пошуково-рятувальна служба" подало відзив на касаційну скаргу в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. 

17. Представник позивача в судових засіданнях 07.11.2018 та 05.12.2018 заперечила проти касаційної скарги з підстав викладених у відзиві.

18. ПАТ "Комерційний банк "Глобус" подано відповідь на відзив в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення яким залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позиція Верховного Суду
19. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

20. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

21. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

22. Згідно частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

23. При вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи стстатей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

24. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

25. Частиною 1 статті 24 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в тендерній документації вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції.

26. Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

27. Відповідно до частин 1, 2 статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

28. Згідно статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

29. Відповідно до статті 562 Цивільного кодексу України, зобов'язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов'язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов'язання.

30. Таким чином, у відносинах за гарантією беруть участь три суб'єкти - гарант, бенефіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов'язку перед бенефіціаром.

31. З огляду на те, що позивач є бенефіціаром у відносинах за гарантією які виникли на підставі договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017, укладеного між ПАТ "КБ Глобус" та ТОВ "Техойл Рітейл", вказаний договір стосується прав позивача.

32. З огляду на викладене, доводи скаржника (пункт 14.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  безпідставними та необґрунтованими.

33. Положення частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

34. Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

35. Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

36. З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

37. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

38. Отже, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

39. Гарантія це односторонній правочин, змістом якого є обов'язок гаранта сплатити кредитору - бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов'язання тільки для гаранта.

40. Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 та в даному випадку застосовуються судом в редакції чинній на час укладення договору (далі - Положення).

41. Відповідно до пункту 2 Положення гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант (банк, який надає гарантію на користь бенефіціара) бере на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (особа, на користь якої надається гарантія) сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

42. Згідно з пунктом 5 розділу 1 Положення банк-гарант може надавати такі види гарантій: платіжні гарантії, гарантії повернення авансового платежу, тендерні гарантії (гарантії забезпечення пропозиції), гарантії виконання, гарантії повернення позики тощо.

43. Частиною 1 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

44. Приписами частини 2 статті 563 Цивільного кодексу України встановлено, що вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

45. Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що в наданих гарантіях відсутні посилання, що на момент їх видачі (20.07.2017) договір про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта.

46. Як було зазначено вище відповідно до п. 1.3. договору, надана в межах цього договору гарантія є безумовною та безвідкличною та вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта. Пунктом 2.2. договору визначено, що строк дії гарантії по 31.10.2017 включно.

47. Статтею 561 Цивільного кодексу України встановлено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

48. Відповідно до пункту 27 Положення гарантія є чинною з дати її видачі, якщо в ній не зазначено інше. Датою видачі гарантії є день надсилання бенефіціару або банку бенефіціара, або авізуючому банку, або банкам-кореспондентам повідомлення з текстом гарантії чи дата, зазначена на поштовій квитанції, що свідчить про надсилання гарантії поштовим зв'язком, або день передавання її бенефіціару чи принципалу для подальшого передавання її бенефіціару.

49. Згідно пункту 3 глави 2 Положення гарантія має містити, зокрема, такі реквізити: термін дії або строк дії гарантії чи обставини, за яких строк дії гарантії вважається закінченим.

50. Відповідно до статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.    

51. Відповідно до статті 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

52. Згідно статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

53. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

54. Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» гарантія вважається фінансовою послугою.

55. Статтею 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб'єктами господарювання на підставі договору. Договір повинен містити, зокрема, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

56. Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, умови договору не містять строку внесення принципалом грошового покриття.

53. Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що умову договору про "розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта" не можна вважати ні строком, ні терміном у розумінні цивільного законодавства тому, що така умова не є подією, яка має неминуче настати, оскільки залежить від дій або бездіяльності принципала щодо внесення ним грошового покриття на рахунок Банку.

54. Окрім того, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити про те, що сам зміст оспорюваного пункту 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 про те, що гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта суперечить змісту цього ж пункту вказаного правочину про те, що надана в межах цього договору гарантія є безумовною та безвідкличною, оскільки містить умову щодо вступу в силу гарантії.

55. Закріпивши принцип свободи договору, Цивільний кодекс України разом з тим визначив, що вона не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

56. Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства в тому рахунку є справедливість, добросовісність та розумність.

57. Оспорювана частина пункту 1.3. договору про надання гарантії № 4737/ЮГ-17 від 20.07.2017 суперечить встановленим вказаною нормою загальним засадам цивільного законодавства, статтям 251, 252, 253, 563 Цивільного кодексу України, статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", та пункту 3 глави 2 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, суперечить самій суті цього договору та загалом принципам і меті гарантії як інституту цивільного права, а тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що пункт 1.3. договору в частині його змісту "Гарантія вступає в силу з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі суми гарантії на відповідних рахунках банку-гаранта" підлягає визнанню недійсним з моменту його вчинення.

58. З огляду на викладене, доводи скаржника (пункти 14.1 - 14.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  безпідставними та необґрунтованими.

59. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

60. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункту 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

61. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 

Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

62. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку суду апеляційної інстанції.

63. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

64. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 

65. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

66. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

67. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані.   

68. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 у справі № 910/2863/18 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 у справі № 910/2863/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                               В.В. Білоус

Судді                                                                                                                            В.Г. Пєсков

                                                                                                                                     Н.Г. Ткаченко