ПОСТАНОВА
Іменем України

31 січня 2019 року 
м. Київ
справа № 826/13194/18
адміністративне провадження № К/9901/66953/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Анцупової Т. О.,
суддів - Берназюка Я. О., Кравчука В. М., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 826/13194/18
за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій;
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду (колегія суддів у складі: Костюк Л. О., Бужак Н. П., Кузьменка В. В.) від 20 листопада 2018 року, встановив:
І. РУХ СПРАВИ
1. У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просив визнати незаконними  постанови відповідача від 23 серпня 2016 року № 585 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» та від 11 травня 2017 року № 320 «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі» та від 19 квітня 2014 року № 658.
2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч.    1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з тим, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
3. Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду.
4. Листом Київського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 направлено до Окружного адміністративного суду м. Києва для виконання вимог ст. 188 КАС України у редакції від 06 липня 2005 року, а саме - надсилання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції разом зі справою, оскільки відповідно до п. 15.5 розділу VII «перехідні положення» КАС України у редакції від 03 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігається порядок подачі апеляційних скарг та надсилання їх до суду апеляційної інстанції, що діяв до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
5. Апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції 09 жовтня 2018 року, а до суду апеляційної інстанції разом з матеріалами справи - 26 жовтня 2018 року.
6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з пропуском строку апеляційного оскарження та ненаданням документу про сплату судового збору; надано скаржнику строк протягом десяти днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, шляхом надання документу про сплату судового збору у розмірі 1762 грн.; роз'яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута (у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено).
7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року на підставі ст.  299 КАС України відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконною постанови.
8. Не погоджуючись з вказаним рішенням апеляційного суду, ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просить визнати незаконною ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року та направити матеріали апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду для належного розгляду, а також звільнити його від сплати судового збору.
9.     Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору та звільнено його від сплати судового збору; відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.
10. Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.
11. Станом на 31 січня 2019 року відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
12. Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження та керуючись ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції виходив із того, що недоліки апеляційної скарги у визначений судом строк скаржником не усунуто, оскільки не надано заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням обґрунтованих підстав для такого поновлення.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що 03 вересня 2018 року, в установлений Законом строк, рекомендованим листом № 6430903484370 направив до апеляційного суду скаргу на три судових рішення, яка була повернута йому листом від 18 вересня 2018 року № 02.5-10/11307/2018 за підписом керівника апарату із зазначенням про необхідність подання окремих скарг на кожне оскаржуване рішення. Виконуючі вказаний лист, 27 вересня 2018 року направив до Шостого апеляційного адміністративного суду повторно апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року. Судом скаргу залишено без руху з посиланням на пропуск строку апеляційного оскарження та неподання документу про сплату судового збору.
14. Скаржник зазначає, що усуваючи недоліки апеляційної скарги, на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, звернув увагу апеляційного суду на своєчасність подання 03 вересня 2018 року апеляційної скарги, що можливо було перевірити судом, оскільки її копія наявна в апеляційного суду, так само як і лист від 18 вересня 2018 року. У зв'язку з цим вважає, що підстави для твердження щодо пропуску ним строку апеляційного оскарження відсутні. Крім того, суду було роз'яснено і правомірність звернення з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.
15. Скаржнику вважає, що наведені в оскаржуваній ухвалі підстави є неправомірними, оскільки скарга ним подавалася двічі, перший раз - в межах встановленого строку, а другий раз - з вини апеляційного суду, який порушив встановлений положеннями ч. 1 ст. 298 КАС України порядок відкриття апеляційного провадження.
16. Отже, Шостий апеляційний адміністративний суд неправомірно визнав строк на подання апеляційної скарги пропущеним.
ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
17.     Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить з наступного.
18. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.     2 ст.     299 цього Кодексу.
19. Відповідно до ст. 297 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
20. Як свідчать матеріали справи, а також з наданих позивачем до касаційної скарги доказів, ухвала суду першої інстанцій прийнята 21 серпня 2018 року, отримана позивачем 28 серпня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а. с. 9/, надіслана до суду апеляційної інстанції 03 вересня 2018 року. 
21. Проте, апеляційна скарга з додатками листом Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року за № 02.5-10/11307/2018 повернута позивачу для подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва. У даному листі позивачу роз'яснено, що ним подано апеляційну скаргу на три судових рішеннях Окружного адміністративного суду міста Києва у трьох різних адміністративних справах, а відповідно до ст. 296 КАС України на судове рішення у кожній адміністративний справі повинна бути подана окрема апеляційна скарга. Також зазначено, що згідно з п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, у редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігається порядок подачі апеляційних скарг та надсилання їх до суду апеляційної інстанції, що діяв до набрання чинності цієї редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 186 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2015 року) апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
22. 27 вересня 2018 року позивачем повторно надіслано апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року, в якому просив її скасувати, а також звільнити від сплати судового збору.
23. Згідно з пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
24. Суд апеляційної інстанції направив апеляційну скаргу позивача до суду першої інстанції, яким було передано апеляційну скаргу в установленому пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України порядку, в наслідок чого, після надходження апеляційної скарги разом зі справою до суду апеляційної інстанції, залишив апеляційну скаргу без руху у зв'язку з пропуском строку звернення з апеляційною скаргою, а також у зв'язку з ненаданням документу про сплату судового .
25. На виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, 07 листопада 2018 року позивачем до апеляційного суду надіслано лист, відповідно до змісту якого останній вказував про те, що апеляційна скарга на три судових рішення суду першої інстанції була направлена до Київського апеляційного адміністративного суду 03 вересня 2018 року, проте листом від 18 вересня 2018 року керівником апарату повернута з пропозицією подати апеляційну скаргу на кожне рішення окремо. Виконуючи цю пропозицію, ним повторно направлено скаргу 27 вересня 2018 року. Крім того, зазначав, що апеляційна скарга містила обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору.
26. Зазначені доводи апеляційний суд визнав безпідставними та зазначив, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження не містить обґрунтованих підстав для такого поновлення, з наведенням відповідних мотивів та надання відповідних доказів, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
27. Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанції з наступних підстав.
28. Судом апеляційної інстанції безпідставно не взято до уваги те, що вперше апеляційна скарга подана позивачем своєчасно - 03 вересня 2018 року.
29. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на надмірний формалізм судів апеляційних інстанцій при застосуванні пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України у випадку порушення скаржниками порядку звернення з апеляційною скаргою, зокрема, у постановах від 19 липня 2018 року по справі № 640/20036/17 (К/9901/48190/18), від 26 вересня 2018 року по справі №  826/8873/16 (К/9901/48198/18).
30. Відповідно до  ст.     6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод       кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
31. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (справа «Дія 97» проти України» (заява № 19161/04) від 21 жовтня 2010 року).

32. Колегія суддів вважає, що особа, яка подає скаргу вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (у даному випадку ст.  297 КАС України, пп. 15.5 п. 15 розділу     Розділу VII «Перехідні положення» КАС України), які надають їй право подання апеляційної скарги в установленому порядку.

33. Апеляційний суд, направляючи листом апеляційну скаргу, яка вдруге була подана позивачем, вочевидь переслідував мету надати позивачеві доступ до правосуддя, проте надалі діяв непослідовно, відмовляючи з тих самих підстав у доступі до суду.

34. Відповідно до ст.  129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

35. У зв'язку з викладеним Суд вважає, що суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист. 
36. У зв'язку з цим, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску строку апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 є помилковим.
37. Суд апеляційної інстанції в ухвалі про відмову у відкритті апеляційного провадження не вирішив повторне клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та не звернув увагу на вимоги ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, якою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а також на наданий позивачем доказ про його незадовільний майновий стан.
38. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
39. За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм процесуального права, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі №  826/13194/18 скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Т. О. Анцупова
Суддя                                                                                                    Я. О. Берназюк
Суддя                                                                                                    В.   М. Кравчук