ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/22139/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй - головуючий, Л. В. Стратієнко, І. В. Ткач
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018р.
у складі колегії суддів: Л. П. Зубець - головуючий, А. І. Мартюк, С. О. Алданова
та на рішення господарського суду міста Києва від 07.05.2018р.
суддя:  С. О. Чебикін
за позовом фізичної особи - підприємця Жупінаса Романа Анатолійовича 
до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"
про стягнення        230 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Жупінас Роман Анатолійович (далі - ФОП Жупінас Р.А., позивач) звернувся до господарського суду міста Києва  з позовом до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (далі - ПАТ "СК "Країна") про стягнення 230 000, 00 грн.

Позов мотивовано порушенням відповідачем зобов'язань за договором добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора від 01.10.2016р. №УА146844 у частині виплати страхового відшкодування.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.05.2018р. у справі №910/22139/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018р., позов ФОП Жупінаса Романа Анатолійовича задоволено, присуджено до стягнення з відповідача 230 000, 00 грн. страхового відшкодування та 3 450, 00 грн. судового збору.

Судові рішення мотивовані виникненням у відповідача обов'язку сплатити на користь позивача страхове відшкодування в сумі 230    000,00 грн., розраховане з урахуванням встановлених договором страхування ліміту страхової суми у розмірі 250 000, 00 грн. та безумовної франшизи - 20 000, 00 грн.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що перелік документів, які необхідно надати страховику в залежності від конкретного випадку, визначено пунктом 10.2.4 договору страхування, до таких документів віднесено довідку з компетентних органів, що підтверджує факт звернення в ці органи перевізника з приводу крадіжки вантажу або інших подій кримінального характеру під час перевезення вантажу, або довідку правоохоронних органів щодо порушення кримінальної справи; копії договорів про перевезення (експедирування) та товарно-транспортні накладні, де страхувальник зазначений як перевізник/експедитор в залежності від того, яка відповідальність застрахована.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявними матеріалами справи підтверджується настання 28.06.2017р. події, з якою, згідно з договором страхування, пов'язується настання відповідальності страхувальника внаслідок втрати вантажу під час перевезення за умовами договору експедирування, про що позивач повідомив відповідача 03.07.2017р., надавши відповідні документи.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ПАТ "Страхова компанія "Країна" звернулася з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 07.05.2018р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018р. у справі №910/22139/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Відповідач вказує на те, що судами не застосовано ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", п.п. 10.1, 10.2, 10.2.4, 10.3, 10.5, 10.25, 10.26 договору добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора від 01.10.2016р. №УА146844, скаржник зазначає, що позивачем не надано у повному обсязі інформацію, запитувану у нього відповідачем.

Також відповідач наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги не врахували ту обставину, що ФОП Жупінас Р.А., згідно з умовами договору страхування набуває право на отримання страхового відшкодування лише в тому разі, якщо сам компенсував збитки потерпілій особі та надав докази про здійснення такої компенсації.

4. Позиції інших учасників справи

Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, однак останній не приймається Верховним Судом, оскільки відзив не відповідає вимогам  ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, а саме не містить підпису позивача.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

19 січня 2015 року ФОП Жупінасом Р.А.  (виконавець) та ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" (замовник) укладено договір на надання транспортно-експедиторських послуг №ЖРК-01 772 ТС (договір №ЖРК-01 772 ТС), відповідно якого виконавець зобов'язався за плату і за рахунок замовника надати послуги з перевезення визначеного в договорі-заявці вантажу його автомобільним транспортом.

ФОП Жупінасом Романом Анатолійовичем (страхувальник) та ПАТ "Страхова компанія "Країна" (страховик) укладено договір № УА 146844 від 01.10.2016р. добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора (договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням страхувальником завданої ним шкоди третім особам, а саме життю, здоров'ю фізичних осіб, збитків майну фізичних та юридичних осіб під час виконання страхувальником своїх зобов'язань, пов'язаних з експедируванням вантажу.

Відповідно до п. 2.3.1 договору страхування може бути застрахована відповідальність   страхувальника   внаслідок   пошкодження знищення, втрати або недостачі вантажу під час перевезення за умовами договору експедирування.

Відповідно до п. 4 договору страхування "страхова сума" - грошова сума, в межах якої страховик, відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Загальна страхова сума по цьому договору в цілому становить 250 000,00 грн. Страхова сума по будь-якій претензії по кожній страховій події становить 250 000, 00 грн. В межах страхової суми встановлюються ліміти відповідальності: відповідальність за вантаж по одній страховій події 250 000,00 грн. по договору в цілому 250 000,00 грн.

Згідно з п. 5.1 договору страхування франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з цим договором. Безумовна франшиза по кожній страховій події становить 20 000,00 грн.

Пунктом 10.1 договору страхування передбачено, що страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з цим договором на підставі заяви страхувальника та страхового акта, після отримання всіх документів, що підтверджують настання страхового випадку та визначають розмір збитків.

Пунктом 10.2 договору страхування визначено перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків.

15 грудня 2016 року Іноземним підприємством "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" (замовник) та ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" (експедитор) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №LH-21-17 (договір №LH-21-17), відповідно до пункту 1.1 якого експедитор зобов'язався надавати транспортно-експедиційні послуги з організації та забезпечення перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України, а замовник - приймати та сплачувати послуги експедитора на умовах, визначених договором.

На виконання пункту 2.1.2 договору №LH-21-17 сторонами узгоджено заявку №5006301827 за допомогою електронної системи узгодження заявок, в якій зазначено дату доставки - 28.06.2017р., водія - ОСОБА_7, автомобіль - НОМЕР_1.

Згідно зі складеною Іноземним підприємством "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" та ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" товарно-транспортною накладною №344753575 від 28.06.2017р., обумовлений товар вартістю 314 267, 65 грн. та за обумовленим маршрутом було надано для перевезення водію ОСОБА_8, автомобілем ДАФ НОМЕР_2/НОМЕР_1 .

22 червня 2017року між ФОП Жупінасом Р.А. та ТОВ "Агротрейд груп" складено заявку на здійснення внутрішнього перевезення №888, в якій зазначено місце завантаження - Велика Димерка, вантажовідправника - Кока-кола ООО, дату завантаження - 27.06.2017р., вантаж - напої, 22 тони, місце розвантаження - м. Мукачів, назву вантажоодержувача - ФОП Жупінас Р.А., дата розвантаження - 29.06.2017р.

Відповідно до укладеного договору-заявки від 27.06.2017р. №80503557412  погоджено перевезення товару за маршрутом с. В. Димерка - м. Мукачево, водій - ОСОБА_8, автомобіль - ДАФ НОМЕР_2/НОМЕР_1.

Автомобіль ДАФ НОМЕР_2/НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 з товаром згідно з товарно-транспортними накладними №344753575 від 28.06.2017р., №0003383 від 28.06.2017р. в пункт призначення м. Мукачево, вул. Індустріальна не прибув.

Як встановлено судами попередніх інстанцій позивач 03.07.2017р. направив відповідачеві повідомлення про настання страхового випадку за договором страхування, зазначивши у цьому повідомленні дані про себе як страхувальника, про договір страхування, ідентифікаційні ознаки транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу, власника вантажу, дату настання, місце та обставини випадку, ідентифікаційні ознаки вантажу, що перевозився, характер пошкоджень, завданих майну (а саме про його втрату), дані про перевізника, водія, маршрут перевезення, про повідомлення державних компетентних органів. До повідомлення додано договір №ЖРК-01 772 ТС, договір-заявку №80503557412, заявку на здійснення внутрішнього перевезення №888 від 22.06.2017р., посвідчення водія та технічний паспорт на автотранспортний засіб ДАФ НОМЕР_2/НОМЕР_1, паспорт та ідентифікаційний код ОСОБА_8, договір оренди транспортного засобу №45217.

Розглянувши зазначене повідомлення, відповідач направив позивачеві лист від 24.07.2017р. №6809/17, в якому запропонував надати додаткові документи, надати інформацію про страхування вантажу та відповідальності перевізника, тощо.

Згідно з довідкою Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 20.11.2017р., витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 12017100040009097 станом на 01.02.2018р., а також  постановою  слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 01.02.2018р. про визнання Жупінаса Романа Анатолійовича потерпілим у кримінальному провадженні №12017100040009097, 28.06.2017р. приблизно о 02 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64, невстановлені досудовим слідством особи, шахрайським шляхом заволоділи товаром, що належить ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" та ФОП Жупінас Р.А.

05 вересня 2017 року відповідач звернувся до позивача з листом №8332/17, в якому запропонував надати витребувані раніше документи, але не надані чи неналежним чином виготовлені копії документів. 

Відповідачем не виконано договірних зобов'язань в частині виплати страхового відшкодування, що стало підставою для звернення з даним позовом.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Статтею 316 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. 

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає, зокрема, у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частина 1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" (далі - Закону) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. 

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

У статті 9 Закону встановлено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частиною 1 ст. 25 Закону передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Такі ж норми встановлені в ст. 990 ЦК України. 

Відповідно до ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. 

Аналогічні підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені ст. 26 Закону.

Пунктом 2.3.1 договору страхування передбачено страхування відповідальності страхувальника внаслідок пошкодження, знищення, втрати або недостачі вантажу під час перевезення за умовами договору експедирування.

Пунктом 10.3 договору страхування встановлено перелік документів, які необхідно надати страховику в залежності від конкретного випадку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.06.2017р. відбулася подія, з настанням якої виник обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування за ненавмисне заподіяння, протягом строку дії договору страхування, шкоди третім особам під час виконання страхувальником своїх зобов'язань, пов'язаних з експедируванням вантажу. 

Також судами встановлено надання позивачем документів, передбачених договором страхування, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про виникнення у відповідача обов'язку сплатити на користь позивача страхове відшкодування в сумі 230 000,00 грн., з урахуванням франшизи - 20 000, 00 грн.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій, зводяться фактично до переоцінки обставин та матеріалів справи, що не є компетенцією Верховного Суду, враховуючи вимоги ст. 300 Господарського процесуального кодексу України.

Верховним Судом відхиляються доводи відповідача про те, що ФОП Жупінас Р.А., згідно з умовами договору страхування набуває право на отримання страхового відшкодування лише в тому разі, якщо сам компенсував збитки потерпілій особі та надав докази про здійснення такої компенсації, оскільки відповідно до листів відповідача щодо надання документів, відповідач не вимагав таких доказів від позивача.

Закон України "Про доступ до судових рішень" визначає порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства. 

Згідно зі ст. 4 цього Закону судові  рішення,  внесені  до  Реєстру,  є  відкритими для безоплатного  цілодобового  доступу  на   офіційному   веб-порталі судової влади України.

Відповідно до відомостей Єдиного реєстру судових рішень ухвалою господарського суду Київської області від 30.10.2018р. закрито провадження у справі №911/3000/17 за позовом ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" до ФОП Жупінаса Р.А. та ПАТ "Страхова компанія "Країна" про стягнення 347 732,68 грн. збитків у вигляді вартості втраченого під час перевезення товару, оскільки ФОП Жупінасом Р.А. сплачено на користь ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" збитки у розмірі 347 732,68 грн.

ПАТ "Страхова компанія "Країна" була стороною в судовому процесі при розгляді  справи №911/3000/17, що свідчить про її обізнаність у здійсненні компенсації ФОП Жупінасом Р.А.  збитків потерпілій особі.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги  

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд констатує, що вирішуючи спір у справі, суди попередніх інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права та дійшли правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, тому підстави для зміни чи скасування судових рішень відсутні.

8. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129  ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 07.05.2018р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018р. у справі №910/22139/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. О. Мамалуй

Суддя                                                                                          Л. В. Стратієнко

Суддя                                                                                             І. В. Ткач