ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року 
м. Київ

Справа №  5023/8376/11 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.
за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:
позивач - Харківська міська рада Харківської області
представник - Грєнков І.В. (довіреність №08-21/4/2-19 від 02.01.2019)
відповідач (боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Магазин Качановський",
представник - адвокат Шоха Л.В. (договір про надання правової допомоги №7 від 15.06.2016)
ліквідатор - арбітражний керуючий Панасюк Іван Вікторович
розглянув касаційну скаргу Харківської міської ради Харківської області
на постанову Харківського апеляційного господарського суду 
від 13.09.2018 
у складі колегії суддів: Шевель О.В. (головуючий), Білоусова Я.О., Тарасова І.В. 
та ухвалу Господарського суду Харківської області 
від 02.07.2018 
у складі колегії суддів: Усатий В.О. (головуючий), Міньковський С.В., Савченко А.А.
у справі № 5023/8376/11 
за позовом Харківської міської ради Харківської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин Качановський"
про визнання припиненим права власності на об'єкт, знесення об'єкта та розірвання договору оренди земельної ділянки  
в межах справи №5023/8376/11 за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Таврика" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин Качановський"
ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 08.10.2018 через Харківський апеляційний господарський суд, Харківська міська рада Харківської області звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.07.2018 у справі №5023/8376/11 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №5023/8376/11 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.10.2018.
3. Ухвалою від 09.11.2018 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №5023/8376/11 за касаційною скаргою Харківської міської ради Харківської області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.07.2018 та призначив її розгляд на 22.01.2019.
4. Відповідач (боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Магазин Качановський" надало відзив на касаційну скаргу Харківської міської ради Харківської області.
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог та провадження в суді першої інстанції
5. 17.03.2017 Харківська міська рада Харківської області (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом (вх. №928/17) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин Качановський" (далі - відповідач, ТОВ "Магазин Качановський") про визнання припиненим права власності ТОВ "Магазин "Качановський" на основну споруду магазину НОМЕР_1, площею 625,2 кв.м. (нежитлова будівля літ. "А-1") по АДРЕСА_1; зобов'язання ТОВ "Магазин "Качановський" знести об'єкт самочинного будівництва - нежитлову будівлю літ. "Б-2", загальною площею 2042,5 кв.м. по АДРЕСА_1; розірвання договору на право тимчасового користування землею, укладеного між виконавчим комітетом Харківської міської ради та ТОВ "Магазин "Качановський", зареєстрований в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 26.01.1998 за №1432 виконкомом Харківської міської ради; зобов'язання ТОВ "Магазин "Качановський" повернути земельну ділянку, загальною площею 0,1526 га по АДРЕСА_1 територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради.
5.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на праві власності зареєстровано нежитлову будівлю літ. "А-1" (основна споруда магазину НОМЕР_1) по АДРЕСА_1, яка відповідно даних КП "Харківське міське БТІ" від 27.02.2017 та від 02.03.2017 була знесена та побудована нова будівля літ. "Б-2", однак, спірне нерухоме майно не було прийнято в експлуатацію та не зареєстровано за відповідачем; рішенням суду від 17.05.2016 у господарській справі №922/778/16 встановлено преюдиційні при розгляді даного спору обставини відмови відповідачу (ТОВ "Магазин "Качановський") у визнанні за ним права власності на нежитлові приміщення літ. "Б-2", загальною площею 2042,5 кв.м. по АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що спірне нерухоме майно є самочинним будівництвом; зазначені обставини, на думку позивача, унеможливлюють подальшу експлуатацію земельної ділянки, яка надавалася відповідачу в оренду за цільовим призначенням "для експлуатації і обслуговування магазину НОМЕР_1", що має наслідком порушення умов договору №1432 на право тимчасового користування землею від 10.12.1997, законних прав та інтересів позивача-орендодавця та є підставою для його розірвання; позивач зазначав, що ТОВ "Магазин "Качановський" не обліковується у Східній ОДПІ міста Харкова як платник податку за землю та орендної плати за спірну земельну ділянку. 
5.2. За твердженням позивача, визнання ТОВ "Магазин "Качановський" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури постановою Господарського суду Харківської області від 01.11.2012 у справі №5023/8376/11 унеможливлює подальше виконання боржником своїх договірних зобов'язань за договором оренди в частині своєчасного внесення податку за землю, що є підставою для розірвання Харківською міською радою спірного договору на право тимчасового користування землею в односторонньому порядку та пред'явлення до відповідача вимоги про повернення земельної ділянки територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно збудованих об'єктів з підстав, передбачених статтями 24, 32 Закону України "Про оренду землі". 
5.3. Позивач аргументував, що знесення розміщеної на орендованій земельній ділянці нежитлової будівлі літ. "А-1" (основна споруда магазину НОМЕР_1) проведено відповідачем всупереч вимогам містобудівного законодавства, а, відтак, для забезпечення позивачу - Харківській міській раді як органу місцевого самоврядування, що представляє інтереси територіальної громади міста Харкова, як власника спірної земельної ділянки, можливості в подальшому користуватись та розпоряджатись нею, проводити належний моніторинг забудови території міста Харкова, позивач вбачає підстави для припинення в судовому порядку права власності ТОВ "Магазин "Качановський" на нежитлову будівлю літ. "А-1" по АДРЕСА_1 як таку, що її було знищено відповідачем з подальшим самочинним будівництвом нової будівлі літ. "Б-2" на спірній земельній ділянці комунальної власності. 
6. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.03.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено позовне провадження у справі №922/928/17.
7. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.06.2017 залучено до участі у справі №922/928/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_11 як іпотекодержателя спірного нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 625,2 кв.м. на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28.04.2016.
8. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.07.2017 у справі №922/928/17 відмовлено представнику відповідача у клопотанні про припинення провадження у справі; справу №922/928/17 про припинення права власності, розірвання договору та повернення земельної ділянки за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Магазин "Качановський" приєднано для розгляду по суті в межах провадження у справі №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин "Качановський"; призначено розгляд заяви Харківської міської ради (вх. №928/17) до ТОВ "Магазин "Качановський" в межах справи про банкрутство на 15.08.2017; залучено Харківську міську раду до участі у справі №5023/8376/11 з розгляду заяви Харківської міської ради (вх. №928/17) про припинення права власності, розірвання договору та повернення земельної ділянки.  
8.1. Ухвала місцевого суду мотивована тим, що станом на момент звернення Харківської міської ради з позовом до ТОВ "Магазин "Качановський" у справі №922/928/17 відповідач перебував в ліквідаційній процедурі, введеній постановою Господарського суду Харківської області від 01.11.2012 у справі №5023/8376/11, якою ТОВ "Магазин "Качановський" визнано банкрутом; вимоги Харківської міської ради до ТОВ "Магазин "Качановський" безпосередньо стосуються питань щодо майна боржника, з якого сформовано ліквідаційну масу у справі про банкрутство, а отже, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження у справі про банкрутство; зазначені обставини місцевий суд оцінив як такі, що є підставою для приєднання справи №922/928/17 до розгляду по суті в межах справи №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин "Качановський".
9. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 у справі №922/928/17 ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.07.2017 змінено частково, викладено абзац 2 резолютивної частини ухвали у такій редакції: "Справу №922/928/17 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Магазин "Качановський" про припинення права власності, зобов'язання знести об'єкт самочинного будівництва, розірвання договору та повернення ділянки передати до Господарського суду Харківської області для розгляду по суті в межах справи №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин Качановський"; в іншій частині ухвалу місцевого господарського суду від 06.07.2017 у справі №922/928/17 залишено без змін.
9.1. Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що спір у даній справі не підлягає вирішенню господарським судом в окремому позовному провадженні, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство, однак, в резолютивній частині ухвали зазначив про приєднання справи №922/928/17 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Магазин Качановський" для розгляду по суті в межах провадження у справі №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин Качановський", що чинним процесуальним законодавством не передбачено, у зв'язку з чим змінив резолютивну частину оскаржуваної ухвали в цій частині та зазначив про передання справи №922/928/17 для розгляду по суті в межах справи №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин Качановський".
10. Постановою Верховного Суду від 13.03.2018 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 у справі №922/928/17 залишено без змін.
11. Після надходження справи №922/928/17 до Господарського суду Харківської області ухвалою від 16.05.2018 її розгляд призначено в судовому засіданні на 21.06.2018, яке ухвалою від 21.06.2018 перенесено на 02.07.2018.
12. Розгляд справи №922/928/17, порушеної як окреме позовне провадження, здійснювався місцевим судом в межах справи №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин Качановський", провадження в якій порушене ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2011 за заявою ПАТ "Банк Таврика" за загальною процедурою згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011, та здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою місцевого суду від 01.11.2012.
13. 02.07.2018 ухвалою Господарського суду Харківської області у справі №5023/8376/11 відмовлено Харківській міській раді у задоволенні заяви (вх. №928/17).
13.1. Місцевим судом встановлено, що вимоги Харківської міської ради про визнання припиненим права власності ТОВ "Магазин Качановський" на об'єкт нерухомості (нежитлову будівлю літ. "А-1"), знесення об'єкта нерухомості (нежитлової будівлі літ. "Б-2") та розірвання з ініціативи позивача-орендодавця договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1, обґрунтовано тим, що нежитлова будівля літ. "А-1", для експлуатації та обслуговування якої виділялася спірна земельна ділянка, була знесена відповідачем-орендарем з подальшим проведенням на такій земельній ділянці самочинного будівництва нової споруди літ. "Б-2", що свідчить про використання відповідачем наданої йому в користування земельної ділянки комунальної власності не за цільовим призначенням; відповідач-орендар не виконує договірних зобов'язань із внесення орендної плати за користування спірною земельною ділянкою.
13.2. Судом встановлено, що цілісний майновий комплекс, в тому числі основна споруда магазину НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, площею 625,2 кв.м., належить організації орендарів магазину "Качановський", створеної членами трудового колективу магазину НОМЕР_1 торгово-виробничого ОП ТБ "Червонозаводський" в особі голови Ради орендарів Красової Л.І. відповідно до свідоцтва про право власності від 27.11.1995 №395-В, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 16.01.2017 №78150410.
13.3. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.05.1997 №375 між Виконавчим комітетом Харківської міської ради та ТОВ "Магазин Качановський" укладено договір від 10.12.1997 на право тимчасового користування землею, загальною площею 0,1526 га по АДРЕСА_1 для експлуатації й обслуговування магазину НОМЕР_1 строком до 14.05.2022.
13.4. Суд встановив здійснення ТОВ "Магазин Качановський" у 2010 році самочинної перебудови основної споруди магазину НОМЕР_1 по АДРЕСА_1; відповідно до технічного паспорта від 30.04.2013, виконаного Харківським МБТІ, загальна площа спірного майна становить 2042,5 кв.м. Зазначені обставини підтверджені рішенням Господарського суду Харківської області від 17.05.2016 у справі №922/778/16, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Магазин Качановський" до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення літ. "Б-2", загальною площею 2042,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із самочинною перебудовою основної споруди магазину НОМЕР_1 (літ. "А-1") по АДРЕСА_1.
13.5. Судом взято до уваги обставини, встановлені у справі №922/778/16, зокрема те, що самочинна перебудова основної споруди магазину НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 являє собою реконструкцію такої споруди, яка здійснена з порушенням з боку ТОВ "Магазин Качановський" вимог земельного та містобудівного законодавства; при цьому, відсутні докази прийняття в експлуатацію самочинно реконструйованого відповідачем нерухомого майна, - нежитлових приміщень літ. "Б-2", загальною площею 2042,5 кв.м., що знаходяться у АДРЕСА_1. Отже, спірне майно не прийнято відповідачем в експлуатацію у встановленому законом порядку.
13.6. Судом встановлено, що обставини здійснення відповідачем-боржником самочинної реконструкції основної споруди магазину НОМЕР_1 (літ. "А-1") по АДРЕСА_1 досліджувалися господарськими судами при розгляді справ №922/778/16 та №922/4662/16 (в межах справи про банкрутство №5023/8673/11); судами не встановлено, що нежитлова споруда літ. "А-1", як основна споруда магазину НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, була знесена із будівництвом на спірній земельній ділянці нової нежитлової споруди літ. "Б-2"; при цьому, місцевим судом відхилено як докази у справі фотокопії листа КП "Харківське МБТІ" Харківської міської ради №1297 від 02.02.2017 та "Акта текущих изменений", складеного техніком ОСОБА_14, в яких зазначено, що при поточній інвентаризації встановлено знесення нежитлової будівлі літ. "А-1" та самочинної побудови відповідачем нежитлової будівлі літ. "Б-2", з огляду на те, що належним та допустимим доказом при встановленні факту знесення нежитлової будівлі літ. "А-1" є висновок будівельно-технічної експертизи.
14. Місцевий суд зазначив про необґрунтованість доводів позивача щодо його вимог про визнання припиненим права власності відповідача на основну споруду магазину НОМЕР_1 (літ. "А-1") по АДРЕСА_1 у зв'язку із знищенням спірного майна на підставі пункту 4 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки позивачем не доведено належними доказами факту знищення основної споруди спірного магазину НОМЕР_1 (літ. "А-1"), а за даними відповідного державного реєстру вбачається внесення запису про державну реєстрацію за ТОВ "Магазин Качановський" права власності на основну споруду магазину НОМЕР_1, площею 625,2 кв.м. по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 46-47).
15. Місцевий суд, з посиланням на статті 23, 26 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013, яка застосовується в ліквідаційній процедурі відповідача - ТОВ "Магазин Качановський", зазначив, що обов'язком ліквідатора є вжиття заходів щодо формування ліквідаційної маси боржника, в тому числі шляхом оформлення за боржником права власності на майно, та її реалізації в процедурі ліквідації банкрута з подальшим погашенням вимог кредиторів за рахунок виручених від відчуження активів боржника коштів. За висновком місцевого суду, заявлені Харківською міською радою позовні вимоги до ТОВ "Магазин Качановський" про визнання припиненим права власності відповідача на спірний об'єкт нерухомості суперечать приписам Закону про банкрутство щодо порядку реалізації активів боржника в ліквідаційній процедурі. 
16. Суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача про нецільове використання відповідачем спірної земельної ділянки з огляду на встановлені обставини проведення за відповідачем-орендарем державної реєстрації права власності саме на об'єкт нерухомості, який зазначено в договорі оренди, укладеному між сторонами спору, - основну споруду магазину НОМЕР_1, площею 625,2 кв.м., по АДРЕСА_1, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (т. 1, а.с. 46-47). 
З огляду на таке, місцевий суд не вбачав підстав для задоволення позовних вимог Харківської міської ради, як орендодавця, про розірвання договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 в односторонньому порядку.
Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування ухвали апеляційного суду
17. 18.07.2018 позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.07.2018 у справі №5023/8376/11, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду як таку, що її прийнято з порушенням норм процесуального права (статей 73, 76, 79 ГПК України) та неправильним застосуванням норм матеріального права (статей 182, 323, 331, 346, 349 ЦК України, статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"). Скаржник доводив, що заявляючи позовні вимоги про визнання припиненим права власності відповідача на спірну нежитлову будівлю, Харківська міська рада виходила з того, що право власності відповідача на спірний об'єкт нерухомості (основну споруду магазину НОМЕР_1, літ. "А-1") припинилося у зв'язку з його знищенням; подальше використання відповідачем спірної земельної ділянки, наданої для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-1", не є цільовим, а тому є підстави для розірвання договору оренди землі з ініціативи позивача-орендодавця. Зазначені обставини не були враховані місцевим судом при розгляді позовних вимог Харківської міської ради, у зв'язку з чим відмова у їх задоволенні ухвалою суду від 02.07.2018 є передчасною.
18. 13.09.2018 Харківський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Харківської міської ради залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.07.2018 у справі №5023/8376/11 залишив без змін. 
18.1. Переглянувши справу в апеляційному порядку, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про недоведення позивачем належними доказами факту знищення основної споруди магазину НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, площею 625,2 кв.м.; цільове призначення використання земельної ділянки не змінилося, оскільки за відповідачем проведено державну реєстрацію права власності саме на об'єкт нерухомості, для експлуатації та обслуговування якого відповідачу було надано в оренду спірну земельну ділянку; відповідач перебуває на стадії ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, що зумовлює обов'язок ліквідатора сформувати його ліквідаційну масу та включити до її складу всі активи товариства-боржника, в тому числі належне йому на праві власності спірне майно (основну споруду магазину НОМЕР_1).
18.2. Апеляційний суд зазначив, що вимоги Харківської міської ради про визнання припиненим права власності ТОВ "Магазин Качановський" на нежитлову будівлю літ. "А-1" та знесення нежитлової будівлі літ. "Б-2" як такої, що самочинно збудована, суперечать Закону про банкрутство, оскільки позбавлення відповідача правомочностей власника спірного майна унеможливить його включення до ліквідаційної маси ТОВ "Магазин Качановський" та подальшу реалізацію у справі про банкрутство відповідач.
18.3. Судом апеляційної інстанції спростовано доводи позивача про те, що при поточній інвентаризації встановлено факт знесення нежитлової будівлі літ. "А-1" та здійснення відповідачем самочинної побудови будівлі літ. "Б-2" з посиланням на дані листа КП "Харківське МБТІ" Харківської міської ради №1297 від 02.02.2017 та "Акта текущих изменений", складеного ОСОБА_14, та зазначено, що в силу статей 76-79 ГПК України такі документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами знесення відповідачем основної будівлі магазину НОМЕР_1 та побудови нової будівлі на спірній земельній ділянці, так як за їх змістом не вбачається, в якому порядку проводилась поточна інвентаризація, яким способом при її здійсненні було встановлено факт знесення нежитлової будівлі літ. "А-1", оскільки таке питання є предметом вирішення експерта під час проведення будівельно-технічної експертизи.
18.4. Апеляційний суд дійшов висновку, що надані позивачем докази на підтвердження факту знесення відповідачем спірної нежитлової будівлі не є достатніми, так як до справи долучено припис Інспекції держархбудконтролю міста Харкова від 08.11.2007, з якого вбачається, що відповідачем - ТОВ "Магазин Качановський" самовільно виконано роботи з реконструкції, а не знесення будівлі магазину по АДРЕСА_1. Зазначені обставини встановлено рішенням суду від 17.05.2016 у господарській справі №922/778/16 при розгляді позову ТОВ "Магазин Качановський" до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення літ. "Б-2", загальною площею 2042,5 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1, у зв'язку із самочинною перебудовою основної споруди магазину НОМЕР_1 за відсутності доказів прийняття самочинно реконструйованого відповідачем нерухомого майна (нежитлових приміщень літ. "Б-2") в експлуатацію у встановленому законом порядку. Зазначене судове рішення набрало законної сили, а встановлені ним обставини проведення відповідачем самочинної перебудови спірної нежитлової будівлі в силу частини 4 статті 75 ГПК України є преюдиційними при розгляді вимог Харківської міської ради до відповідача про визнання припиненим права власності на спірний об'єкт нерухомості, знесення об'єкта та розірвання договору оренди земельної ділянки.
18.5. Доводи позивача про необхідність розгляду його позовних вимог в межах окремого позовного провадження з огляду на немайновий характер спору щодо визнання припиненим права власності відповідача на спірний об'єкт нерухомості, його знесення та розірвання договору оренди земельної ділянки, на якій такий об'єкт розміщено, а також несформованість ліквідаційної маси відповідача-банкрута, апеляційний суд відхилив, як необґрунтовані, з посиланням на висновки Верховного Суду у Постанові від 13.03.2018 у справі №922/928/17, яку було передано для розгляду у справу про банкрутство №5023/8376/11, про те, що вимоги Харківської міської ради стосуються питання формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство ТОВ "Магазин Качановський", а тому підлягають розгляду в межах справи про банкрутство відповідача-боржника.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника (позивача у справі)
19. Скаржник доводив, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права (статтю 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", статтю 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", статті 319, 346 ЦК України), неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, щодо відсутності доказів прийняття відповідачем в експлуатацію самочинно реконструйованого нерухомого майна по АДРЕСА_1.
20. Скаржник аргументував, що внаслідок здійснення відповідачем самочинного будівництва нежитлової будівлі літ. "Б-2" на спірній земельній ділянці у зв'язку із знесенням основної споруди магазину НОМЕР_1 (літ. "А-1"), право власності відповідача на будівлю літ. "А-1" припинилося в силу пункту 4 частини 1 статті 346 ЦК України; при цьому, у визнанні за відповідачем права власності на нежитлову будівлю літ. "Б-2" відмовлено рішенням суду від 17.05.2016 у господарській справі №922/778/16 з огляду на обставини самочинної перебудови основної споруди магазину НОМЕР_1 (літ. "А-1) за відсутності доказів прийняття в експлуатацію нової споруди у встановленому законом порядку. Позивач зауважив, що визнання в судовому порядку припиненим права власності відповідача на нежитлову будівлю літ. "А-1" не матиме наслідком порушення права власності відповідача, оскільки спірне нерухоме майно (літ. "А-1" було знесено із самочинним будівництвом на спірній земельній ділянці нежитлової будівлі літ. "Б-2".
21. Скаржник зазначив, що немайнові вимоги Харківської міської ради до ТОВ "Магазин Качанівський" про визнання припиненим права власності відповідача на спірний об'єкт нерухомості, знесення об'єкта та розірвання договору оренди земельної ділянки підлягали розгляду в окремому позовному провадженні у справі №922/928/17, а не в межах справи №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин Качанівський".
Доводи інших учасників справи
22. Відповідач - ТОВ "Магазин Качанівський" у відзиві на касаційну скаргу Харківської міської ради зазначив, що оскаржувані судові рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства та заперечував щодо задоволення вимог касаційної скарги, які ґрунтуються на доводах позивача, що не відповідають фактичним обставинам справи.
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
23. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод
Стаття 6 - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
24. Господарський процесуальний кодекс України, чинній до 15.12.2017
Пункти 2, 7 частини 1 статті 12 - господарським судам підвідомчі справи про банкрутство, справи у спорах у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.
Частина 9 статті 16 - справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
25. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017
Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частина 1 статті 76 - належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Частина 1 статті 79 - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
26. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011, який застосовується у банкрутстві ТОВ "Магазин Качанівський" 
Пункти 1, 5, 6, 7 частини 1 статті 23 - з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу; укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом; скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника, вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтись тільки в межах ліквідаційної процедури.
Частина 1 статті 25 - ліквідатор з дня свого призначення виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.
Частина 1 статті 26 - усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за певних винятків.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
27. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів позивача про порушення судами приписів статей 182, 331, 349 ЦК України, статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та статей 73, 76, 79 ГПК України в редакції з 15.12.2017.
А.2. Щодо застосування норм процесуального права апеляційним судом та мотиви прийняття доводів касаційної скарги 
28. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а у рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловив думку про те, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів…".
29. Статтею 4-1 ГПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин 17.03.2017 (дата звернення позивача з позовом до відповідача), передбачено дві форми судового процесу - позовне провадження, яке передбачає розгляд справ судом на засадах змагальності, та провадження у справі про банкрутство, що здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.
30. Положеннями статті 12 ГПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до підвідомчості господарських судів віднесено розгляд спорів з майновими вимогами до боржника, щодо якого порушено справу про банкрутство. Частиною 9 статті 16 ГПК України (в зазначеній редакції) справи у майнових спорах до боржника віднесено до виключної компетенції господарського суду у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. 
31. Судами встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2011 порушено провадження у справі №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин "Качановський", постановою від 01.11.2012 товариство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру відповідно до Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.
Отже, станом на дату звернення 17.03.2017 Харківської міської ради з позовними вимогами до ТОВ "Магазин "Качановський" про визнання припиненим права власності ТОВ "Магазин "Качановський" на основну споруду магазину НОМЕР_1, площею 625,2 кв.м. (нежитлова будівля літ. "А-1") по АДРЕСА_1, про зобов'язання ТОВ "Магазин "Качановський" знести об'єкт самочинного будівництва - нежитлову будівлю літ. "Б-2", площею 625,2 кв.м. по АДРЕСА_1, про розірвання договору на право тимчасового користування землею, укладеного між виконавчим комітетом Харківської міської ради та ТОВ "Магазин "Качановський" 26.01.1998 за №1432 та про зобов'язання ТОВ "Магазин "Качановський" повернути земельну ділянку, загальною площею 0,1526 по АДРЕСА_1 територіальні громаді міста Харкова, відповідач - ТОВ "Магазин "Качановський" перебував в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство №5023/8376/11. Відтак, вимоги позивача стосуються питань можливості формування ліквідаційної маси боржника за рахунок належних відповідачу активів (нерухомого майна), яке позивач прагне знести.
Зазначені обставини стали підставою для передання порушеної за позовними вимогами Харківської міської ради до ТОВ "Магазин "Качановський" справи №922/928/17 для розгляду в межах справи №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин "Качановський" постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 у справі №922/928/17, яку залишено без змін Постановою Верховного Суду від 13.03.2018.
Відтак, доводи позивача про необхідність розгляду в межах окремого позовного провадження спору про визнання припиненим права власності ТОВ "Магазин "Качановський" на об'єкт нерухомості (будівлю магазину літ. "А-1", що по АДРЕСА_1), знесення нежитлової будівлі літ. "Б-2" по АДРЕСА_1 та розірвання договору оренди земельної ділянки, наданої в користування для експлуатації та обслуговування основної будівлі магазину літ. "А-1", з посиланням на правову природу спірних вимог як вимог немайнового характеру, колегія суддів касаційного суду відхиляє, як необґрунтовані, з огляду на висновки Верховного Суду у Постанові від 13.03.2018 у справі №922/928/17 про необхідність розгляду даного спору в межах справи №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин "Качановський".
32. Доводи скаржника про те, що судами не надана оцінка наявності або відсутності порушень відповідачем чинного законодавства при самочинній перебудові спірної будівлі, Верховний Суд вважає необґрунтованими, оскільки суди попередніх інстанцій визнали, як преюдиційні, обставини того, що відповідачем-боржником здійснена перебудова основної споруди магазину НОМЕР_1 (літ. "А-1") по АДРЕСА_1, що встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 17.05.2016 у справі №922/778/16.
33. З аналізу статей 25, 26 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013, вбачається, що усі види майнових активів банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, а до повноважень ліквідатора входить приймання до свого відання майна боржника, формування ліквідаційної маси, вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб. А, отже, боржник вправі включити до ліквідаційної маси будівельні матеріали, з яких складається спірна будівля, або вжити заходів до усунення недоліків при проведенні реконструкції будівлі, які б дозволили йому подати декларацію про завершення будівельних робіт та здачу реконструйованого приміщення в експлуатацію, так як право на землекористування у боржника існувало, виходячи з права власності на первісно побудовану (приватизовану) ним будівлю, що б дозволило задовольнити вимоги кредитора-заставодержателя ОСОБА_11, який є правонаступником ініціюючого кредитора ПАТ "Банк "Таврика" відповідно до ухвали місцевого суду від 14.09.2016 у справі №5023/8376/11 про банкрутство ТОВ "Магазин "Качановський".
Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що встановивши відсутність доказів, які б підтверджували знищення відповідачем-боржником основної будівлі магазину НОМЕР_1 (літ. "А-1"), що по АДРЕСА_1, та прийняття відповідачем в експлуатацію самочинно реконструйованого нерухомого майна (нежитлової будівлі літ. "Б-2", що знаходиться у АДРЕСА_1), вимога позивача про визнання припиненим права власності відповідача на об'єкт нерухомості літ. "А-1" та знесення об'єкта нерухомості літ. "Б-2" як самочинно збудованого, суперечить приписам Закону про банкрутство, оскільки завданням ліквідаційної процедури є реалізація (відчуження) всіх активів банкрута та вжиття ліквідатором заходів до належного задоволення вимог кредиторів за рахунок майнових активів боржника в порядку статей 30-32 Закону про банкрутство. 
34. Доводи позивача, як орендодавця, про наявність підстав для розірвання договору оренди спірної земельної ділянки комунальної власності з посиланням на обставини використання її відповідачем-орендарем не за цільовим призначенням, яке за змістом спірного договору визначено "для експлуатації і обслуговування основної будівлі магазину НОМЕР_1" (нежитлова споруда літ. "А-1", що по АДРЕСА_1), суд касаційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки відповідач-боржник перебуває в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство №5023/8376/11, що означає припинення його господарської діяльності та унеможливлює використання відповідачем у цілях підприємництва реконструйованого та не введеного в експлуатацію об'єкта нерухомості літ. "Б-2", площею 2042,5 кв.м., що розміщений на орендованій відповідачем земельній ділянці по АДРЕСА_1.
35. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. 
Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов'язку щодо мотивації прийнятих рішень, оскільки суди приділили достатньо уваги обґрунтуванням щодо відхилення доводів скаржника, правильно застосувавши норми матеріального права, не допустивши порушення принципів господарського судочинства при застосуванні норм процесуального права, та продемонстрували справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі, прийняли рішення з дотриманням справедливого балансу інтересів боржника, кредиторів та скаржника у даній справі про банкрутство.
А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
36. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 19-21 описової частини даної постанови, Суд вважає такими, що спростовуються висновками пунктів 28-35 мотивувальної частини цієї постанови.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
37. З огляду на зазначене та керуючись статтею 309 ГПК України, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Харківської міської ради Харківської області, залишення без змін постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 та ухвали Господарського суду Харківської області від 02.07.2018 у справі №5023/8376/11.
В. Судові витрати 
38. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Харківської міської ради Харківської області залишити без задоволення.
2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.07.2018 у справі №5023/8376/11 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                                      В.Г. Пєсков 
                                                                                                    В.Я. Погребняк