Постанова
Іменем України
28 листопада 2018 року 
м. Київ
справа № 372/6055/14-ц
провадження № 61-9792св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів:  Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя - доповідач),  Усика Г. І.,        
 
учасники справи:
позивач - Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації,
відповідачі: Українська міська рада Обухівського району Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
треті особи: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,                          ОСОБА_17, ОСОБА_18,              ОСОБА_19, ОСОБА_20,                  ОСОБА_21
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року у складі судді Приходько К. П.
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2014 року Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся з позовом, в якому просив визнати недійсним рішення Української міської ради Обухівського району Київської області 30 сесії 5 скликання від 29 травня 2007 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян (відповідачів) для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд в селі Плюти по вул. Луговій на території Української міської ради та передачі земельних ділянок громадянам в приватну власність, визнати недійсними державні акти, скасувати їх державну реєстрацію, витребувати земельні ділянки, визнати на них право власності за державою. 
Позов мотивований тим, що землі, надані за рішенням Української міської ради Обухівського району Київської області розташовані на території острову, відповідно є землями водного фонду та не могли передаватись у приватну власність, а також тим, що Українська міська рада розпорядилась землями за межами населеного пункту м. Українка, отже, вийшла за межі своїх повноважень.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року у позові Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2016 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області визнано неподаною та повернуто заявнику. 
Ухвалу мотивовано невиконанням вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року щодо оплати судового збору.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 травня 2016 року повторно подану апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано вказати поважність пропуску строку на апеляційне оскарження або надати докази, коли саме була відправлена апеляційна скарга.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року.
У серпні 2016 року Перший заступник прокурора Київської області звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на вказану ухвалу апеляційного суду, у якій просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, передати  справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року.
18 жовтня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області.
У грудні 2016 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_22 подано заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що ухвала апеляційного суду є законною і обґрунтованою, відповідає вимогам цивільного процесуального закону, а тому відсутні підстави для її скасування.
08 листопада 2017 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних вказану справу призначено до судового розгляду.
23 лютого 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 травня 2016 року повторного досліджено обставини своєчасності подання апеляційної скарги від 12 лютого 2016 року №05/2-193вих-16, які досліджувались судом апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою на рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року.  
Перевіряючи дотримання прокуратурою Київської області вимог ЦПК України 2004 року при поданні апеляційної скарги від 12 лютого 2016 року, суд апеляційної інстанції встановив лише невідповідність її положенням частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року щодо не оплати судового збору без вказівки на пропуск строку подання апеляційної скарги, визначеного статтею 294 ЦПК України 2004 року. При повторному зверненні  до суду, прокурор усував лише ті недоліки, які були визначені судом в ухвалі від 07 квітня 2016 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції від 12 травня 2016 року надійшла до Прокуратури Київської області 23 травня 2016 року, що підтверджується реєстром згрупованих рекомендованих відправлень від 20 травня 2016 року № 23, які пересилаються на адресу Прокуратури Київської області відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 207. В ухвалі від 29 червня 2016 року суд апеляційної інстанції посилається на зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення  20 травня 2016 року.     
У заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4 посилається на те, що ухвала Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року відповідає  вимогам цивільного процесуального закону, підставою для відмови у відкритті провадження є пропущення строків для апеляційного оскарження та відсутності поважних підстав його пропуску. 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київського області залишено без руху та надано строк п'ять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення її недоліків з тих підстав, що за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір.
Вказана ухвала направлена на адресу Прокуратури Київської області 18 березня 2015 року ( Т. 5, а. с. 40).
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2016 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київського області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику ( Т. 5 а. с. 72-73).
Визнаючи апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київського області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року неподаною та повертаючи її заявнику, апеляційний суд виходив із того, що Перший заступник прокурора Київського області належним чином не усунув недоліки визначені ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху не враховано суму сплати судового збору, яка була розраховано судом апеляційної інстанції.
15 квітня 2016 року Перший заступник прокурора Київської області повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 травня 2016 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області залишено без руху та надано строк у тридцять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: подання заяви про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Оскільки перша апеляційна скарга була зареєстрована 29 лютого 2016 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження (а.с.20 т.5). 
Вказана ухвала направлена на адресу прокуратури Київської області                         13 травня 2015 року ( Т. 5, а. с.126 ).
22 червня 2016 року на виконання вимог ухвали апеляційної інстанції заступником прокурора Київської області направлено лист із зазначенням строків виконання ухвали суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року відмовлено Першому заступнику прокурора Київської області у відкриття провадження на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року.
Ухвалу мотивовано тим, що перша апеляційна скарга заступника прокурора Київської області зареєстрована 29 лютого 2016 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження (15 лютого 2016 року останній день строку). Заступнику прокурора Київської області встановлено строк у тридцять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме  запропоновано вказати поважність пропуску строку на апеляційне оскарження. Ухвалою апеляційного суду від 07 квітня 2016 року цю апеляційну скаргу повернуто заявнику. 15 квітня 2016 року прокурор подав другу апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Ухвалою апеляційного суду від 12 травня 2016 року апеляційну скаргу прокурора залишено без руху та встановлено строк тридцять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення її недоліків, а саме запропоновано вказати поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.
Апеляційний суд виходив з того, що останній день для усунення недоліків апеляційної скарги було 21 червня 2016 року, оскільки прокурор отримав  відповідну ухвалу 20 травня 2016 року.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд зауважує, що ухвали апеляційного суду від 12 травня 2016 року та від 29 червня 2016 року є такими, що не відповідають вимогам цивільного процесуального закону та матеріалам справи.
Верховний Суд зауважує, що відповідно до частини шостої статті 70 ЦПК України 2004 року строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку. Ухвалою апеляційного суду від 17 березня 2016 року апеляційну скаргу прокурора залишено без руху з підстав не сплати судового збору (Т. 5, а. с. 36). Апеляційну скаргу прокурором здано на пошту 12 лютого 2016 року (Т 5, а. с. 31). Крім того, для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду суддя-доповідач відповідно до статей 292-295  ЦПК України 2004 року повинен перевірити, зокрема, чи дотримано строк на подання апеляційної скарги, незалежно від дотримання строку при первісному поданні апеляційної скарги.  
Статтею 295 ЦПК України 2004 року визначено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.
Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.
Згідно із частинами першою, другою та п'ятою статті 121 ЦПК України                   2004 року, якщо суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухваду, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху про що повідомляє позивача, і надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Якщо ж особа, яка подала апеляційну скаргу, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 295 ЦПК України, сплатить суму судового збору, апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше вона вважається неподаною і повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.
На виконання ухвали апеляційного суду від 12 травня 2016 року, Першим заступником прокурора Київської області надано пояснення щодо дотримання процесуальних строків.
Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 207 реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок &q?ан;M&qu ;, які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.
На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою &quly;Вручити особисто&quco;, внутрішнього рекомендованого листа з позначкою &q?ог;Судова повістка&q?зн; одержувач розписується та зазначає прізвище.
Зазначення в ухвалі апеляційної інстанції, що останнім днем строку для усунення недоліків було 21 червня 2016 року, так як 20 червня 2016 року було вихідним днем, не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи.
Із матеріалів касаційного провадження встановлено, що згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Т. 5, а. с.126) копія ухвали апеляційного суду від 12 травня 2016 року вручена 20 травня 2016 року уповноваженому, надалі сформована в реєстр № 23 від 20 травня 2016 року рекомендованих відправлень, що передаються до Прокуратури Київської області та отримана нею 23 травня 2016 року, про що свідчить відбиток печатки Прокуратури Київської області та підпис  оператора Баламутової. 
22 червня 2016 року прокурор здав на пошту матеріали на виконання ухвали суду від 12 травня 2016 року (Т. 5, а. с. 135-141).
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про  відмову у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.  
Відповідно до частини шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року скасувати,  передати  справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                 О. В. Ступак
Судді:                                                                                                          С. О. Карпенко
                                                                                                          В.О. Кузнєцов      
                                                                                                          А.С. Олійник
                                                                                                          Г.І. Усик