Постанова
Іменем України 
 
28 листопада 2018 року
м. Київ
Справа №569/16759/16-к
Провадження № 51-103 км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,                                          
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 01 листопада 2017 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2016 року про відмову у звільненні 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоставці Гощанського району Рівненської області, громадянки України, 
від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією кримінального закону та закінченням строків давності виконання вироку суду. 
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини:
Вироком військового суду Хмельницького гарнізону від 09 червня 2000 року  ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за ч. 2 ст. 148-2, ч. 5 ст. 19 п. «в» ст. 250, ч. 5 ст. 19 п. «б» ст. 254 із застосуванням ст. 70 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з відстрочкою виконання вироку на 2 (два) роки і сплатою штрафу 4250 грн.
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2003 року було скасовано звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , у зв`язку із зміненням місця проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, порушення умови реєстрації, тощо. Цією постановою засуджену ОСОБА_7 оголошено в розшук.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2016 року, з урахуванням ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2017 року про виправлення описки, відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку декриміналізацією кримінального закону та закінчення строків давності виконання вироку суду.
При цьому судом вказано, що з матеріалів справи вбачається, що засуджена ОСОБА_7 злочин вчинила до набрання чинності положень Закону України від 15 листопада 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності». Засуджена ОСОБА_7 не відбувала та не відбуває призначене судом покарання, у зв`язку з його ухиленням, тому перебіг строків давності зупиняється і суд не вправі звільняти засуджену від відбування покарання у зв`язку декриміналізацією кримінального закону.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією кримінального закону та закінченням строків давності виконання вироку суду – закрито, у зв`язку із смертю захисника ОСОБА_8 . 
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 01 листопада 2017 року апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2016 року повернуто особі, яка подала скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
При цьому судом зазначено, що з апеляційної скарги вбачається, що вона подана адвокатом ОСОБА_6 договір з яким укладено сестрою засудженої ОСОБА_7 – ОСОБА_9 , однак всупереч вимог ч. 1 ст. 48, ст. 51 КПК ні матеріали судового провадження, ані апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 не містить будь-яких клопотань чи згоди засудженої ОСОБА_7 , яка перебуває у розшуку, для здійснення захисту її інтересів в апеляційній інстанції саме адвокатом ОСОБА_6 .
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування доводів касаційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначає про незаконність оскаржуваної ухвали. Вважає, що суд вийшов за межі повноважень, чим безпідставно позбавив ОСОБА_7 у доступі до правосуддя.
Зазначає, що згідно вимог ст. 50 КПК встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 396 КПК апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Вважає, що положеннями ст. 51 КПК, передбачено альтернативність (вибірковість), а не обов`язковість згоди особи, зазначеної в ч. 1 ст. 45 цього Кодексу. В даному конкретному випадку мало місце укладення угоди саме в інтересах ОСОБА_7 , оскільки як зміст апеляційної скарги направлений на прямий захист та покращення становища останньої.
Вказує, що було порушено вимоги ч. 1 ст. 399 КПК в частині недотримання ст. 396 КПК.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти касаційної скарги захисника ОСОБА_6 .  
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 438 КПК предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, під час розгляду провадження судом першої інстанції інтереси засудженої ОСОБА_7 представляв захисник ОСОБА_8 за договором, який було укладено безпосередньо з ОСОБА_7 (а.п. 5 т.1) .
Захисником ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу. При цьому договір із захисником ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на участь в суді апеляційної інстанції було укладено ОСОБА_9 , яка є її сестрою (а.п. 25 т. 1).
Апеляційним судом було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, але оскільки захисник ОСОБА_8 помер, апеляційне провадження було закрито.
У зв`язку з цим ОСОБА_9 було укладено договір щодо захисту та надання правової допомоги ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції із захисником ОСОБА_6 (а.п. 40 т.1).
Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яка за змістом є аналогічною апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 , але апеляційний суд її повернув, пославшись на відсутність в матеріалах провадження будь-яких клопотань чи згоди ОСОБА_7 на представлення її інтересів адвокатом ОСОБА_6 .
Разом з тим, Верховний Суд вважає таке рішення апеляційного суду необґрунтованим з огляду на наступне.
Відповідно до статей 55, 59, 129 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист та забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судових рішень, є однією з основних засад судочинства.
Крім того, забезпечення права на захист та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, віднесено до загальних засад кримінального провадження (п.п. 13, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Гарантії права на захист у разі кримінального обвинувачення передбачені й у п. «d» ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року та підпункті (c) п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК апеляційну скаргу має право подати захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого (засудженого), стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок (судове рішення).
Виходячи із змісту ст. 50 КПК повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 48, ст. 51 КПК України захисник, який не брав участі в розгляді справи судом першої інстанції, має право подати апеляційну скаргу за умови укладення ним договору з обвинуваченим або з іншими особами, але за клопотанням чи наступною згодою обвинуваченого (засудженого).
Однак положеннями ст. 51 КПК чітко не визначено ні строку надання такої «наступної згоди», ні порядку підтвердження її наявності, у зв`язку з чим зазначена норма має застосовуватися з урахуванням обставин конкретної справи у спосіб, який не становитиме невиправдане обмеження права особи на захист. 
Верховний Суд звертає увагу, що зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 вбачається, що вона подана в інтересах ОСОБА_7 і спрямована на захист та покращення її становища. Крім того, ця скарга за своїм змістом відповідає апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 , за якою раніше вже відкривалося апеляційне провадження ОСОБА_7 . Наведене свідчить про те, що ОСОБА_9 , укладаючи договір з адвокатом ОСОБА_6 , діяла саме в інтересах ОСОБА_7 , а не всупереч їм. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК, Верховний Суд вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід задовольнити, а ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 01 листопада 2017 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 01 листопада 2017 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                     ОСОБА_3