ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

27 листопада 2018 року 
справа №805/53/16-а
адміністративне провадження №К/9901/13381/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),
суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у складі судді Кравченко Т.О. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2016 року у складі суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г. у справі №805/53/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення, 

У С Т А Н О В И В : 

05 січня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (далі -Товариство, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування рішення податкового органу від 12 жовтня 2015 року № 0000474700/4036/10/28-03-47 «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, з мотивів безпідставності його прийняття. 

25 лютого 2016 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2016 року, позов Товариства задоволено повністю, внаслідок чого скасоване рішення податкового органу від 12 жовтня 2015 року № 0000474700/4036/10/28-03-47 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, з мотивів відсутні у контролюючого органу підстав для застосування до позивача штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску відповідно до положень абзацу 3 пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464.

10 жовтня 2016 року податковим органом подана касаційна скарга, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені позову. Відповідач доводить неправильне застосування, шляхом неправильного тлумачення норм пункту 2 частини одинадцятої статті 25, пункту 9-4 розділу 8 Закону № 2464. 

08 листопада 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито провадження за касаційною скаргою відповідача, після усунення недоліків на виконання ухвали цього суду від 11 жовтня 2016 року та витребувано справу №805/53/16-а з Донецького окружного адміністративного суду. 

11 січня 2018 року справа № 805/53/16-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

01 лютого 2018 року справу № 805/53/16-а разом із матеріалами касаційного провадження К/9901/13381/18 передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права,  не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що на підставі інформації отриманої з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30 листопада 2015 року № 21476376, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 33853132, з часу державної реєстрації у якості юридичної особи місцезнаходження позивача зареєстроване за адресою: 84609, Донецька обл., м. Горлівка, Калінінський р-н, вул. Умова, буд. 1/1, є платником  єдиного внеску, перебувало на обліку з 02 листопада 2006 року за реєстраційним номером 05-09-03-7453. На час виникнення спірних правовідносин позивач знаходився на обліку у СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів, правонаступником якої є СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС.

З 01 серпня 2014 року провадження позивачем господарської діяльності у Донецькій області та дотримання ним нормативно-правових актів України, що стосуються справляння податків та обов'язкових платежів, стало неможливим внаслідок проведення антитерористичної операції, що підтверджується Сертифікатом (висновком) № 2603/05-4 про настання обставин непереборної сили від 26 серпня 2014 року Торгово-промислової палати України виданого за заявою Товариства від 05 серпня 2014 року. 
Сертифікатом засвідчено настання обставин непереборної сили з 01 серпня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються сплавлення та сплати податків та обов'язкових платежів.  

Щодо виконання Товариством, як платником соціального внеску обов'язків платника єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

19 листопада 2014 року Товариство в електронній формі надало Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове держане соціальне страхування до органів доходів і зборів (далі Звіт) за жовтень 2014 рік, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 868 385,58 грн., 17 грудня 2014 року Товариством в електронній формі надало Звіт за листопад 2014 рік, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 828 987,45 грн., 19 січня 2015 року Товариством в електронній формі надало Звіт за грудень 2014 року, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 760 262,37 грн., 18 лютого 2015 року Товариством в електронній формі надало Звіт за січень 2015 року, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 461 952,90 грн., 17 березня 2015 року Товариством в електронній формі надало Звіт за лютий 2015 року, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 445 848,04 грн., 17 квітня 2015 року  аналогічний Звіт поданий за березень 2015 року, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 495 632,96 грн., 18 травня 2015 року за квітень 2015 року, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становила 469600,85 грн., 18 липня 2015 року Товариство в електронній формі надало Звіт за червень 2015 року, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 503 917,73 грн., 18 серпня 2015 року за липень 2015 року, за яким загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 450 409,29 грн.

Факт внесення позивачем платежів з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в період з листопада 2014 року по серпень 2015 року включно підтверджений платіжними дорученнями про перерахування коштів на рахунок СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ МД (СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС) з призначенням платежу «єдиний внесок».

04 вересня 2015 року податковим органом проведена камеральна перевірка Товариства з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за жовтень-грудень 2014 року, січень-квітень 2015 року, червень-липень 2015 року, результати якої викладені в акті від 04 вересня 2015 року № 84/28-03-47/33853132 (далі - акт перевірки), висновками якої встановлена несвоєчасна сплата Товариством єдиного внеску, в порушення положень пункту 8 статті 9 розділу ІІІ Закону № 2464, за що передбачена відповідальність пунктом другим частини одинадцятої статті 25 цього Закону.

12 жовтня 2015 року заступником керівника податкового органу на підставі частини 10 та пункту другого частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464 прийнято рішення за № 0000474700/4036/10/28-03-47 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2014 року до 21 серпня 2015 року до Товариства застосований штраф у розмірі 10% суми недоїмки (за період до 01 січня 2015 року) у розмірі 188 502,35 грн., у розмірі 20% суми недоїмки (за період з 01 січня 2015 року) у розмірі 43 553,91 грн., та нарахована пеня у сумі 10 410,76 грн.

17 грудня 2015 року Товариство звернулося до податкового органу із заявою, поданою в порядку абзацу 2 пункту 9-3 (9-4) Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464, якою повідомило про своє звільнення від виконання усіх обов'язків платника єдиного внеску, передбачених частини другої статті 6 Закону № 2464, з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, посиланням на те, що реєстрація його місцезнаходження   знаходиться у м. Горлівка Донецької області, тобто у населеному пункті, визначеному переліком, згаданим у статті 2 Закону № 1669 і затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р.

Податковий орган листом від 14 січня 2016 року № 208/7/28-03-11-01-01-13-2   повідомив Горлівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області про те, що з метою забезпечення виконання вимог пункту 64.7 статті 64 розділу ІІ Податкового кодексу України СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС (код ДПІ 2803) передає на облік ТОВ «Тар Альянс» за місцем реєстрації до Горлівської ОДПІ Головного управління ДФС (код ДПІ 503), 31 грудня 2015 року в АІС «Податковий блок» стан платника змінився на «15-перейшов до іншої ДПІ».

Відтак, на час судового розгляду Товариство як платник єдиного внеску перебуває на обліку у Горлівській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області.

Позивач скористався досудовим порядком оскарження, передбаченим частини четвертої статті 25 Закону № 2464, після чого звернувся до суду 25 грудня 2015 року   тобто в межах місячного строку, визначеного частиною 4 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464). 
Судами попередніх інстанцій здійснений системний аналіз норм пунктів 2, 6 частини 1 статті 1, частини 1 статті 2, абзацу другою пункту 1, пунктів 4-5 частини першої, частини третьої  статті 4, пунктів 1, 4 частини другої статті 6, частини першої, третьої, десятої, пункту 2 частини одинадцятої, частини чотирнадцятої статті 25 Закону № 2464, який зумовив висновок, що за загальним правилом платники єдиного внеску, в тому числі юридичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Невиконання цього обов'язку має наслідком застосування до платника єдиного внеску штрафу у розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум, а починаючи з 01 січня 2015 року - у розмірі 20 відсотків, а також нарахування пені з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, про що посадовою особою органу доходів і зборів приймається відповідне рішення.

Оцінюючи спірні правовідносини судами попередніх інстанцій встановлені особливості правового регулювання, які полягають у тому, що  02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Судами попередніх інстанцій здійснене буквальне тлумачення положень статті 1, частин 1-3, підпункт «б» підпункту 8 пункту 4 статті 11, пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669, яким серед іншого внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнений пунктом 9-3 такого змісту, та викладений зміст цього пункту, здійсненні системні висновки зокрема те, що в силу положень абзацу третього пункту 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 до платників єдиного внеску, зазначених у абзаці 1 пункту 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, не застосовується відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. 

При цьому судами попередніх інстанцій встановлено, що на відміну від звільнення від виконання обов'язків, передбачених частини 2 статті 6 Закону №2464, незастосування до платників єдиного внеску, зазначених в абзаці 1 пункту 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, відповідальності, штрафних та фінансових санкцій за невиконання обов'язків платника єдиного внеску законодавець не обумовлював додатковими умовами, зокрема необхідністю подання відповідної заяви.

Крім того, підпунктом 8 пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII (далі - Закон № 1636) внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 доповнено пунктом 9-3 за яким тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону. 

Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку.

Внаслідок цього зміни до Закону № 2464, внесені на підставі підпункту "б" підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669, включені до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 як пункт 9-4.

Місто Горлівка включене до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, (пп. 5 п. 1 Переліку), прийнятого на  виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».  

Рішенням, яке є предметом судового розгляду, за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2014 року до 21 серпня 2015 року до Товариства застосований штраф у розмірі 10% суми недоїмки (за період до 01 січня 2015 року) у розмірі 188 502,35 грн., у розмірі 20% суми недоїмки (за період з 01 січня 2015 року) у розмірі 43 553,91 грн., та нарахована пеня у сумі 10 410,76 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій висновувалися на тому, що з моменту державної реєстрації у якості юридичної особи місцезнаходження позивача за адресою: 84609, Донецька обл., м. Горлівка, Калінінський р-н, вул. Умова, буд. 1/1 не змінилося, ні на час прийняття спірного рішення, ні на час судового розгляду. На час виникнення спірних правовідносин Товариство, як платник єдиного внеску перебувало на обліку у податкового органу.

Неможливість виконання позивачем своїх зобов'язань, в тому числі зі сплати податків та інших обов'язкових платежів, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області, починаючи з 01 серпня 2014 року, засвідчена Сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України від 26 серпня 2014 року № 2603/05-4 про настання обставин непереборної сили.

17 грудня 2015 року Товариство подало до податкового органу заяву про застосування до нього положень п. 9-3 (9-4) Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в силу положень абзацу 3 пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, до Товариства не застосовуються, що доводить протиправність спірного рішення.

Суд вважає неприйнятною позицію податкового органу щодо не можливості застосування у межах спірних відносин пункту 9-4 розділу VIII Закону №2464-VІ, оскільки норми цього пункту є діючими на теперішній час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) цього пункту  внесено не було.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС залишити без задоволення. 

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року  та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2016 року у   справі №805/53/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Р.Ф.Ханова 
Судді:                                                                                           І.А. Гончарова
                                                                                          І.Я. Олендер