ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 листопада 2018 року 
Київ
справа №820/5327/16
адміністративне провадження №К/9901/36479/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваго-Рев" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, 

У С Т А Н О В И В:

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 15.08.2017 задовольнив позов, скасував податкові повідомлення-рішення від 26.08.2016 № 0001351402 та від 03.11.2016 № 0002021402.

Головне управління ДФС у Харківській області подало до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2017.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.09.2017 апеляційну скаргу залишив без руху через недоліки (відсутній документ про сплату судового збору в сумі 792    107,30 грн) та надав скаржнику строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. 

Скаржник не сплатив судовий збір та подав до суду апеляційної інстанції клопотання про відстрочення сплати судового збору, а у разі неможливості просив продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.10.2017 відмовив скаржнику в задоволенні клопотань про відстрочення сплати судового збору та про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, повторно залишив без руху апеляційну скаргу та встановив скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії ухвали. 

Скаржник не сплатив судовий збір та повторно подав до суду апеляційної інстанції клопотання про відстрочення сплати судового збору, а у разі неможливості - просив продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07.11.2017 відмовив в задоволенні клопотань про відстрочення сплати судового збору та про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернув. 

Головне управління ДФС у Харківській області подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував несприятливе матеріальне становище скаржника, у зв'язку з чим скаржник не може сплатити судовий збір.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 28.11.2017 відстрочив сплату судового збору за подання касаційної скарги та відкрив касаційне провадження за  касаційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції. 

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від  03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 18.10.2018 прийняв до провадження касаційну скаргу та витребував матеріали справи з суду першої інстанції, ухвалою від 12.11.2018 призначив справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 13.11.2018.

Верховний Суд, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, зважає на таке. 

За змістом частини другої статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час постановлення судом оскаржуваної ухвали) позитивне вирішення питання про відкриття апеляційного провадження обумовлено  відповідністю апеляційної скарги вимогам статті 187 цього Кодексу. 

Відповідно до частини шостої статті 187 зазначеного Кодексу (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 189 зазначеного Кодексу до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу. 

З огляду на положення частини першої статті 189 зазначеного Кодексу апеляційна скарга залишається без руху у разі якщо скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу. В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. 

Якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається скаржникові у відповідності до вимог пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Повертаючи скаржникові апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції діяв відповідно до зазначеної норми Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки встановив, що скаржник не усунув недоліків апеляційної скарги - не подав документу про сплату судового збору.

Суд касаційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду апеляційної інстанції. Доводи касаційної скарги не свідчать, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи норми процесуального права.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

У частині першій статті 185 зазначеного Кодексу передбачено право сторін та інших, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково. 

Частина друга статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України покладала на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.   

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, у тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Органи ДФС є установами, що фінансуються з Державного Бюджету України.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Ураховуючи наведене та беручи до уваги, що установа чи організація, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, Верховний Суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для несплати такими установами та організаціями судового збору при поданні апеляційних скарг і надання їм певних преференцій у вигляді відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Доводи, наведені в касаційній скарзі, є такими, що не спростовують зазначену правову позицію та висновки судів попередніх інстанцій.

Відстрочену за ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.01.2017 сплату судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області. 

Відповідно до підпункту 5 підпункту 3 пункту 1 частини другої статті 4  Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду  ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 грн. 

Таким чином, за подання касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги відповідач зобов'язаний сплатити 1600 грн. 

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 - без змін. 

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот грн)  за такими реквізитами: Отримувач коштів          УК у Печерському районі/Печерс.р-н/22030102; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП): Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача           31219207026007; Код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»); Призначення платежу *;101 ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд). 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду